— 414 — 



smaablomstrede, blaablomstrede Planter {parv, n.lab, viol, mac) V. 246 

 og V. 247 fra Bestand F, Tabel III, Frederikshavn 1919. 



Ved kunstig Krydsning af V. arvensis med V. tricolor faas der i 2den 

 Generation en Udspaltning af Typer, der ganske ligner Typerne fra de 

 omtalte, stærkt blandede Bestande fra Natliren. 



Endelig viser Cellekærnens Delingsforhold hos de formodede Bastarder 

 i Naturen fuldstændig Overensstemmelse med Delingerne hos de kunstigt 

 dannede Bastarder. V. tricolor (grand, viol) har 13 Kromosomer (Fig. 6 b, 

 S. 385) og arvensis (farv, albid) har 17 (Fig. 6 a). Bastarderne derimod viser 

 alle mulige Tal fra 13 til 17 i samme Støvsæk. Fig. 7 a — g og 8 a — e, S. 385, 

 389 er Afbildninger af Delingerne i en frivillig Bastard fra Naturen (parv, lu 

 fra V. 246, Tabel III, S. 382) og Fig. 7 h og 8 / er de tilsvarende Figurer 

 af kunstige Bastarder. Som det ses, er der meget stor Overensstemmelse. 



V. De Smaa- Arter, som Wittrock (1897) har beskrevet, er opstillet 

 paa de foran omtalte varierende Karakterer. Da der med den Inddeling, 

 jeg bar anvendt, er 5,308,416 Kombinationer mulige, skal der et rent Held 

 til at faa fat i en af de 40, som Wittrock har beskrevet. Der er langt større 

 Chance for at faa fat i en af de andre 5,308,376 Kombinationer. Wittrock's 

 Smaa-Arter kan genkendes som Bastardudspaltninger. 



Det store Antal Muligheder viser, at man ligesaa godt kan holde op 

 med at opstille Smaa-Arter indenfor de kritiske Arter paa den hidtil anvendte 

 Maade, hvor alle Karakterer tages med i Diagnosen. Dersom man skal 

 naa til Bunden paa den Maade, kommer man snart op paa et Antal af 

 Smaa-Arter, der gør det umuligt for et Menneske indenfor sin egen Leve- 

 tid at undersøge blot et Individ af hver af de mulige Kombinationer inden- 

 for en enkelt Art. 



Til mere detaillerede økologiske Undersøgelser kan man ikke nøjes 

 med den gamle linnéske Artsinddeling, men maa skelne mellem langt 

 mindre systematiske Enheder. Til dette Brug kan man mest rationelt 

 arbejde med selve Karaktererne (de anlægsbetingede) og deres Kom- 

 binationer (Isoreagenterne) stillet op i et Kombinationsskema som Tabel 



1 og II. Derved kan man nøjes med et langt mere begrænset Antal Navne. 

 (De 5,308,416 omtalte Fwk-Kombinationer kan udtrykkes ved at anvende 

 45 forskellige Variationer af Karakterer. Som Regel har man Brug for 

 et mindre Antal Karakterer). 



VI. Skønt V. tricolor og arvensis krydses og frembringer frugtbart 

 Afkom, betragter jeg dem som to veldefinerede Arter. Der eksisterer 

 nemlig 2 Typer: parv, n.lab, albid (arvensis) og grand, lab, viol (tricolor), 

 der er langt hyppigere end Mellemtyperne (Tabel I); svarende dertil er 



2 Kromosomtal, 17 og 13, langt hyppigere end de andre mellemliggende 

 Tal, der ogsaa synes at være forbundet med Uregelmæssigheder ved 

 Delingerne. 



VII. Dersom V. tricolor — arvensis skal deles i 2 Grupper paa en 

 saadan Maade, at ethvert Individ, der træffes, kan komme ind under enten 

 den ene eller den anden Gruppe, bør man anvende Kronbladstørrel- 

 sen som eneste Skelnemærke, saaledes at alle smaablomstrede (parv) hen- 

 føres til arvensis og alle storblomstrede (grand) henføres til tricolor. Dette 

 stemmer med Murray's (1770) og Haller's (1769) Diagnoser. 



