— 422 — 



ligger ved det sydvestlige Hjørne af Klinteskoven. Lidt Nord 

 for Vejen fra Mandemarke til Busene hæver det sig med en jævn 

 Skraaning til en Højde af 120 m over Havet eller c. 55 m over 

 Vejen; den horizontale Afstand fra Vejen til Toppen er c. 250 m. 

 Der er to Øst — Vest-løbende Rygge, af hvilke den sydøstlige er 

 lidt højere end den anden; mellem dem er en smal, kun faa m 

 dyb Lavning. Fra Toppen har man en storslaaet Udsigt over 

 hele den lave Del af Møen og over den sydlige Del af Klinteskoven. 

 Nord for disse Rygge findes flere Jordfaldshuller, af hvilke det 

 dybeste ligger c. 40 m under den nordlige Ryg, som her danner 

 en stejl, nordeksponeret Skraaning. Fra den langt mindre dybe 

 Lavning Nord for den højeste Ryg skraaner Landet jævnt op 

 mod Klinteskoven, i hvis Rand Kongsbjerg ligger. Det hele skov- 

 løse, nu udyrkede Areal er c. 500 m fra Syd til Nord, 700 m fra 

 Øst til Vest. 



Bakkerne er dannet af Skrivekridt, der især i de højere 

 Partier naar Overfladen, kun dækket af et yderst tyndt Muld- 

 lag. Dette er endog paa de øvre Dele af Sydskraaningen saa stærkt 

 kridtblandet, at Ryggene, set fra Vejen til Busene, ser ud, som 

 om de var dækket af et tyndt Lag Sne. 



Høvblege er den sidste skovløse Rest af et meget større 

 Bakkeparti, der omfatter den Del af Klinteskoven, der kaldes 

 »Bjergene« ved Kongsbjerg, og som nu for største Delen er til- 

 plantet med Gran. Antagelig har alle disse Bakker tidligere været 

 klædt med en Vegetation som den, man nu finder paa de ube- 

 rørte Dele af Høvblege. Man kunde maaske vente, at Skoven, 

 der nu mod Nord og Øst støder umiddelbart op til Høvblege, 

 kunde have fremkaldt nogen Forandring i den oprindelige Vege- 

 tation, især ved, at egentlige Skovbundsplanter kunde have 

 fundet Vej ud til de med Enebær beklædte Skraaninger. Dette 

 synes dog ikke at være Tilfældet, idet ingen saadanne Arter fand- 

 tes. Større Betydning har de ved Bakkernes Fod mod Syd lig- 

 gende Kulturmarker haft, idet enkelte Kulturgræsser og Ukrudts- 

 planter derfra har fundet Vej til Bakkerne; med et Par Und- 

 tagelser holder saadanne Arter sig dog kun i kortere Tid. Den 

 følgende Skildring af Høvbleges Plantevækst vil da, antager jeg, 

 ogsaa give et temmelig nøjagtigt Billede af, hvorledes den flori- 

 stiske Sammensætning af Plantedækket har været paa de nu 

 skovklædte Bakker i Høje-Møen (Aborrebjerget f. Eks.), hvor 

 Kridtet naar op til Overfladen. Der findes jo endnu et større 



