— 430 — 



store sydvendte Skraaninger Øst og Nord derfor op mod Skoven, 

 er nu klædt med en sekundær Plantevækst, der er ejendommelig, 

 dels ved den tætte Bestand af fremmede Arter, dels ved sin aldeles 

 imponerende Blomsterrigdom. Da vi var der i Juni, var hele 

 Sydskrænten et blaat Tæppe af Linum austriacum med gule 

 Bundter af Reseda lutea (Fig. 2). Imellem disse to farvestraalende 

 Arter gjorde Poteriums brunrøde Blomster sig mindre gældende, 

 skønt den dog nok er den almindeligste Art. Pletvis dominerede 

 Esparsettens lyserøde Blomster. Det er disse fire Arter, der har 

 henledt Opmærksomheden paa Høvblege, men det er klart, at i 

 det mindste Hørren i nyere Tid er indvandret der, da den umulig 

 kan have undgaaet Botanikeres Opmærksomhed, saaledes som 

 Ostenfeld mener. Den var i fuld Flor i Juni, og endnu i August 

 fandtes talrige Blomster, ja, Ostenfeld meddeler selv, at han har 

 set en Blomst om Efteraaret; den blomster saaledes hele Som- 

 meren. Men selv i afblomstret Tilstand er den paa Høvblege 

 saa paafaldende, at den ikke let bliver overset. Ifølge Ostenfeld 

 blev den først bemærket der 1906 af O. Hagerup, og det er endnu 

 uopklaret, hvornaar og paa hvad Maade den er bleven tilført. 

 Der er jo nogen Sandsynlighed for, at den er indslæbt med frem- 

 med Frø, men jeg skal om dette Spørgsmaal nøjes med at hen- 

 vise til Ostenfelds lille Meddelelse. Der er al Udsigt til, at saa- 

 vel Hørren som Onobrychis og Poterium vil kunne holde sig paa 

 Høvblege, da de alle tre, som nævnt, trives særdeles vel paa de 

 udyrkede Dele og alle sætter rigeligt Frø. Efter alt at dømme 

 stammer den tætte Bevoksning af Hør og Poterium paa de før 

 dyrkede Partier fra Frø af Planter, der, før Dyrkningen ophørte, 

 fandtes paa den ikke pløjede Del af Sydskrænten. Derimod er 

 Resedaen ligesom Onopordon, hvoraf en Del Eksemplarer fandtes 

 i Aar, indvandret i de sidste Aar, og de gaar formodentlig til 

 Grunde, saa snart Bakkernes naturlige Vegetation atter tager 

 Sydskrænterne i Besiddelse. 



Da det mulig for Fremtiden kan have nogen Interesse at 

 vide, hvorledes saadanne Kridtbakker igen efter Dyrkning faar 

 sin naturlige Plantevækst, skal jeg her gøre nogle faa Bemærk- 

 ninger om det Stadium, Udviklingen staar paa nu, nogle faa 

 Aar (seks?) efter, at Pløjningen er ophørt. Selvfølgelig har de 

 kun Interesse, hvis, hvad man maa haabe, det vil lykkes at faa 

 fredet Høvblege. 



De første Planter, der tager den nøgne Jord i Besiddelse, 



