— 431 — 



er her som andet Steds eenaarige Urter. Af saadanne findes der 

 endnu en Del, særlig i den Mark, der skraaner op mod Skoven. 

 Jeg noterede her i Juni: Alyssum, Anthémis arvensis, Arenaria 

 serpyllifolia, Calamintha acinos, Erigeron, Erodium, Erophila, 

 Eilago germanica (i store Mængder), Fumaria, Geranium molle, 

 Herniaria, Plantago major, Sherardia, Valerianella olitoria og 

 Morisonii, Veronica arvensis, Verbascum thapsus. ■— Flere af disse 

 er allerede lorsvundne fra de ældre Marker, hvor fleraarige Urter 

 nu er dominerende: Anchusa officinalis, Arabis hirsuta, Artemisia 

 campestris, Brunella, Centaurea jacea og scabiosa, Cerastium cæspi- 

 tosum, Cirsium acaule, arvense og lanceolatum, Convolvulus arvensis, 

 Daucus, Echium, Galium mollugo, Hieracium pilosella, Knautia, 

 Leontodon hispidus, Linaria vulgaris, Melandrium vespertinum, 

 Origanum, Plantago lanceolata, Potentilla argenVa, Ranunculus 

 repens, Scabiosa columbaria, Senecio jacobæa, Silene nutans, vul- 

 garis, Sonchus arvensis, Thymus chamædrys, Trifolium arvense, 

 minus, procumbens og striatum, Tussilago, Vicia cracca. Som man 

 ser, er der mellem disse Arter flere, der hører hjemme paa de 

 udyrkede Dele. Mærkeligst er den næsten totale Mangel paa 

 Græsser. De Arter, der findes, formaar ikke at dække Jorden, 

 hvorfor Sydskrænterne i Forsommeren ser meget bare ud. Ander- 

 ledes var det i August; da var Skraaningerne saa tæt blomster- 

 smykkede, at man sikkert ikke finder Mage her til Lands. Det gul- 

 rød-hvide tætte Blomstertæppe dannedes hovedsagelig af Linaria 

 vulgaris, Origanum og Anthémis arvensis; over disse Arter rager 

 pletvis hele Skove af Verbascum thapsus op. Denne Blomster- 

 rigdom vil dog næppe holde sig ret længe, da de nævnte Arter 

 vil blive fortrængt af den naturlige Vegetation. 



Jeg er i denne lille Skildring af Høvblege ikke kommet ind 

 paa de talrige økologiske og plantesociologiske Spørgsmaal, som 

 frembyder sig, ej heller paa en Sammenligning med Vegetationen 

 paa andre Kalkbakker her i Landet (Alindelille, Gudumlund), 

 men overlader herved mit Materiale til den, der en Gang vil give 

 en Skildring af vore Overdrevs Vegetationsformer. Jeg henleder 

 blot Opmærksomheden paa den store Artstæthed og paa Fore- 

 komsten paa disse tilsyneladende saa tørre Bakker af flere Arter, 

 som almindelig findes i Moser {Parnassia, Orchis maculatus, Helle- 

 borine, Euphrasia, Sieglingia, Deschampsia cæspitosa). 



Høvblege udmærker sig ikke ved mange sjældne Arter, naar 

 man da ser bort fra de fire indvandrede, men Vegetationen som 



