— 466 — 



er eft er Engler og Prantls System). Man kan heraf se, hvorledes Planen 

 for Værket er og danne sig en Mening om dens gode og muligvis mindre 

 gode Sider. Om Tilforladeligheden af de givne Beskrivelser og det øvrige 

 Stof vil først en længere Brug kunne give een en sikker Forestilling. Udgive- 

 ren har behandlet alle Familierne i første Hefte med Undtagelse af Gymno- 

 spermerne og Potamogetonaceæ, der er bearbejdede henholdsvis af Dr. 

 Nils Sylvén og den kendte Potamogeton-Specialist J. 0. Hagström. 

 Det loves, at i de senere Hefter vil paa samme Maade kendte Specialister 

 bearbejde kritiske Familier og Slægter. En saadan Fordeling af Arbejdet 

 er selvfølgelig nødvendig, men den medfører jo en vis Uensartethed i Behand- 

 lingen, som træder ret stærkt frem i det udkomne Hefte. 



Efter at have nævnt, at der foruden alle de vildvoksende Arter med 

 Bastarder optages saavel alle indslæbte og forvildede Arter som alle uden- 

 for Haver plantede og dyrkede Arter, skal jeg knytte nogle faa Bemærk- 

 ninger til de enkelte Afsnit, hvori man kan dele de under hver Art givne 

 Oplysninger; heraf vil fremgaa, hvorledes Haandbogens Plan er. 



1. Der gives ret kortfattede Klasse-, Ordens-, Familie-, Slægts- og 

 Gruppe-Karakterer. 



2. Dikotome Nøgler til Slægter og Arter. 



3. Nomenklatur og Synonymik. »För nomenklaturen ha de vid de 

 senaste botaniska kongresserna antagna reglerne tillämpats med största 

 mögliga noggrannhet«. Heraf kunde man med Sikkerhed vente at finde 

 Slægts- og Artsnavne, som man er uvant med. Man er bleven vænnet 

 til, at enhver ny Flora, ja hver ny Udgave, bringer nye Navne frem; det 

 er ubehageligt nok, men der er dog Tegn til, at man er ved at opnaa en 

 større Stabilitet i Nomenklaturen end hidtil. Det er egentlig ikke mange 

 uvante Navne, man træffer i Haandbogen; de fleste findes i Pteridofyterne 

 (f. Eks. Eupteris for Pteridium, Botrychium midtifidum for B. matricariae, 

 Struthiopteris Filicastrum for S. germanica), forholdsvis færre i Fanero- 

 gamerne (Ammophila for Psamma, Apera spica venti). Saa vidt jeg kan se, 

 synes disse og andre Navne vel begrundede (Eupteris kan dog nok kriti- 

 seres), og det synes mig, at der er godt Haab om, at Haandbogen vil bidrage 

 overordentlig til, at vi i alle nordiske Lande faar en ensartet Benævnelse 

 paa vore Planter. Ved hver Art (og ved nogle Slægter) anføres de vigtigste 

 Synonymer med stærkt forkortede Litteraturhenvisninger, naturligvis 

 fortrinsvis saadanne, som har været brugte som Artsnavne i de vigtigere 

 nordiske Floraer; endvidere henvises til Figurerne i Svensk Botanik, Flora 

 danica og det nye Billedværk »Billeder af Nordens Flora«. Foruden det 

 latinske Navn anføres ved mange, dog langt fra alle, Slægter og Arter det 

 svenske Navn. Det synes mig en ikke ringe Mangel, at ikke et aim. norsk 

 og dansk Navn er anført; det vilde dog særlig for Svenskerne selv have 

 sin store Interesse. Det er en bekendt Sag, at man næsten aldrig af Lek- 

 sika kan faa nøjagtigt at vide, hvilken Art et fremmed Plantenavn betegner, 

 og Forskelligheden mellem svenske og danske Plantenavne er i mangfol- 

 dige Tilfælde ikke mindre end f. Eks. mellem danske og engelske; derfor 

 skulde man synes, at Svenskerne, der jo er godt hjemme i den danske 

 botaniske (og ogsaa anden) Litteratur, hvori ingenlunde altid Arterne 

 nævnes ved deres latinske Navn, vilde sætte Pris paa, at netop en Haand- 



