— 467 — 



bog som denne medtog de norske og danske Plantenavne, hvortil der 

 naturligvis burde være et Register. For antagelig er mange danske Navne 

 lige saa ukendte for de fleste Svenskere, som saadanne svenske Plantenavne 

 som Safsa (Osmunda), Dyborre (Stratioles), Kavle (Alopecurus) er for os. 



4. Artsbeskrivelserne er udførlige, men dog langtfra saa omstæn- 

 delige som i mange tyske Floraer. Særlig fortjenstfuldt er det, at Artens 

 vigtigste Karakterer er sat først med fremhævet Skrift, saa man kun i 

 Tvivlstilfælde behøver at benytte den udførlige Beskrivelse. I denne 

 anvendes i udstrakt Grad Forkortelser, hvad der i Forbindelse med den 

 for os ofte fremmede svenske Terminologi nok i Begyndelsen vil volde 

 danske Brugere nogle Besværligheder. Hvor tilforladelige Beskrivelserne 

 er, vil kun jævnlig Brug af Bogen vise. Der angives Blomstringstid og Livs- 

 varighed (0,^ o. s. v.), men ikke Livsform, hvad der af mange vil føles 

 som en Mangel. De til Angivelse deraf af Raunkiær anvendte Forkortelser 

 vilde dog saa godt som ingen Plads tage. 



5. Varieteter, Former og Bastarder. Af disse gives korte Diffe- 

 rentialkarakterer. Det synes mig, at Udgiveren har gjort ret i ikke at 

 medtage de utallige Lokalitetsf ormer, Monstrositeter o. s. v., som fylder 

 en saa mimelig Plads hos Ascherson og Graebner. Alle kendte Bastarder 

 er taget med, selv en saadan som Pinus montana X silvestris, der kun 

 angives fra Danmark (Hubsy, Bøtøgaard). De fleste Bastarder findes natur- 

 ligvis i Potamogeton, baade enkelte og dobbelte, men Hagströms Behandling 

 afviger her fra Holmgrens, idet de fleste Bastarder slet ikke beskrives 

 og end ikke nævnes i Nøglen, ja, selv nye som »P. gramineus X lucens X 

 polygonifolius nov. hybr.« nævnes blot ved Navn. Grunden hertil er vel 

 den, at disse Bastarder kun kan kendes ved anatomisk Analyse, og anato- 

 miske Karakterer er ikke anvendte i Artsbeskrivelserne. Imellem disse 

 Potamogeton-Bastarder træffer man P. ftliformis X pectinatus med var. 

 obtusus Hagstr., der er den som P. juncijolius Kern. fra mange sydjyske 

 Aaer kendte Form. Er Hagströms Opf attelée af denne som en Bastard 

 rigtig, ser man det Særsyn, at en Bastard har betydeligt bredere Blade 

 end begge Forældrearter. En anden Bastard er P. lucens X nodosus fun- 

 den i Gudenaaen; den er mærkelig ved, at den ene Stamart, P. nodosus 

 ikke er fundet i Danmark. Man har dog vist Lov til at tvivle lidt om Rig- 

 tigheden af denne Bestemmelse. 



6. Udbredelse. Denne angives for hvert af de fem Lande for sig; 

 for de ikke hyppige Arter er Angivelsen ret detailleret, og for de sjældne 

 Arter er alle Findesteder angivet. Da Prof. Ostenfeld her har været Med- 

 arbejder for Danmarks Vedkommende, kan man ikke undre sig over, at 

 saavel Angivelserne for dette Lands Vedkommende er korrekte, som at 

 selv de nyeste Fund er kommet med. I Virkeligheden findes flere danske 

 Lokalitetsangivelser, der hidtil ikke har været publiceret i Danmark. Man 

 maa meget paaskønne, at de danske Stednavne overalt er rigtigt gengivet. 

 En summarisk Angivelse af Arternes Udbredelse udenfor det omhandlede 

 Omraade er meget nyttig; den mangler mærkelig nok i de fleste Floraer. 



Hermed har jeg givet en Oversigt over, hvad denne nye skandinaviske 

 Flora indeholder. Man kan finde Indvendinger at gøre, men saa vidt jeg 

 kan se, kan de kun rettes mod mindre væsentlige Punkter og mod enkelte 



30* 



