36 



Galium boréale er aim., ligeledes Primula officinalis, hvor- 

 imod P. elatior ikke findes allevegne, og kun på sumpede 

 steder, ofte i krat. Viola hirta er aim., ligesom Pimpinella 

 Saxifraga; ikke sjælden er P. magna (f. eks. aim. i Jonstrup- 

 vang). Angelica silvestris er her, som overalt i Danmark, 

 almindelig; ofte ses Ægopodium Podagraria, gærne i åbent 

 krat. Gagea lutea hører til de alleralmindeligste forårsplan- 

 ter. Chamænerium angustif olium pryder hist og her skov- 

 bakker og gærder. Ved rindende vand er Chrysosplenium 

 alt er ni f olium almindelig; på tørre steder Fragaria vesca og 

 Potentilla Tormenlilla , samt Veronica officinalis. Ficaria 

 ranunculoides er overalt aim., Stachys silvatica ligeledes; 

 Origanum vulgare og Glinopodium vulgare, der gærne følges 

 ad, ere ikke sjældne på åbne højt liggende steder; sammen 

 med dem forekomme på mange steder Spiræa filipendula og 

 Trifolium alpestre. Orobus tuberosus er aim., Lathyrus sil- 

 vestris sporadisk; Astragalus glycyphyllos er hyppig på vej- 

 skrænter, Alliaria officinalis i randen af krat. På skovenge 

 findes hist og her Pedicularis silvatica samnien med Drosera 

 rotundifolia, men disse planter høre dog nærmere til eng- og 

 mose-floraen. Scrophularia nodosa er hyppig, Brunella vul- 

 garis aim.; af den sidste optræder i flere skove en constant 

 hvidblomstret varietet i mængde. På fugtigere steder er Ara- 

 cium paludosum aim., ligeledes Cirsium oleraceum, medens 

 Serratula tinctoria, Cirsium acaule og Inula salicina høre 

 hjemme på tørre åbne steder, tilligemed Arnica montana, der 

 dog kun findes i enkelte skove. Af Orchideer kunne nævnes 

 Orchis mascula, O. maculata, Platanthera chlorantha og Li- 

 stera ovata; den sidste findes mest på sumpede steder. Pte- 

 ris aquilina optræder på åbne moseagtige' steder i overor- 

 dentlig mængde, således f. eks. i Nordskoven i Hornsherred. 



e. Engene. På disse dominere som bekendt især 

 Græsarterne; men der er dog en kendelig forskel på de 

 egentlige engdrag langs med åerne, de tørveholdige enge 

 og kunstengene — ikke at tale om strandengene , hvilke 

 sidste vi ville regne med til strand - distriktet. På de gode 



