214 



meget forlængede frugtstand , de korte , rette , opretudstående frugt- 

 stilke og næsten tveæggede oprette skulper gør det let at adskille 

 denne art fra alle de øvrige. 



A nm, 2. Aldeles glat har jeg aldrig fundet planten, men vel 

 med meget svag hårbeklædning (subglabra). Fries beskriver kron- 

 bladene »gule« ; hos os har jeg ikke sjælden fundet planten med 

 bleggule kroner (v. Wallr.), for øvrigt tror jeg ikke, at kronbladenes 

 farve (der hos alle arter ere gule, med lysere el. mørkere anstrøg) 

 med sikkerhed kan benyttes til arternes adskillelse, ligeså lidt som 

 skulpernes mer eller mindre tydelig punkterede overflade egner sig 

 dertil. Hos alle arter ere de nedre stængelblade omvendt - ægformet- 

 lancetformede , afsmalnende i en bladstilk , de mellemste og øverste 

 derimod siddende , lancetformede med pilformigt omfattende basis. 



B. Enårige (uden bladrosotte). 



a) Skulperne omvendt-ægformede, foroven afrundede (al- 

 drig med brat afstumpet eller indtrykt spids). 



Camelina saliva Rchb. Ic. fl. Germ. fig. 4292; Fr. 

 Mant. 3, pag. 72? Hartm. Skand. Fl. 8de opl. p. 114.' 



Stænglen urteagtig, i sammenligning med foregående få- 

 bladet, foroven grenet, tilligemed bladene mer eller mindre 

 håret; bladene udstående, helrandede eller tandede, de mid- 

 terste på stænglen afsmalnende ved grunden; blomsterstilkene 

 mod frugtmodningen opretudstående, rette (eller de nederste 

 svagt buede); skulperne oprette med stærkt hvælvede klap- 

 per og smal rand, foroven afrundede (aldrig med afstumpet 

 eller indtrykt spids ; griflen lidt kortere (længden omtrent A h 

 skulpes tykkelse), frøene lidt større end hos foregående, men 

 mindre end hos de følgende. 



Ved den urteagtige stængel, færre, længere, vandret ud- 

 stående og mindre hårede blade nærmer denne art sig til de 

 følgende, fra hvilke den dog i reglen inden blomstringen kan 

 adskilles ved en mere frisk grøn farve og ved beklædningen 

 af både grenede og ugrenede hår. Efter blomstringen er den 

 let kendelig fra disse ved en lidt mere forlænget blomster- 

 stand (frugtstand), men dog især ved de fra blomsteraksen 

 under samme vinkel udgående opretudstående frugtstilke og 

 de oprette, i spidsen afrundede skulper, hvorved den fåer 

 lighed med foregående, med hvilken den ikke sjælden for- 

 veksles. 



