229 



land ~- i Helle- sø og Saxifraga Hir cuius samt Drosera lon- 

 gifolia med var. obovata mellem Stubbegårds-sø og Flynder- 

 søen (n. for Hjelm -mølle). 



Øst for søen breder sig en af egnens største og dårligste 

 hedestrækninger: Hjelm-hede, der ikke bidrager til at oplive 

 landskabet, som her har en noget vild og trist karakter. — 

 En beskrivelse af hedernes udseende med hensyn til de plan- 

 ter, der danne den væsentligste del af plantedækket: Lyng, 

 Blåbær, Tyttebær og »Suotbær« — som Empetrum her kal- 

 des efter frugtens sorte farve — er så ofte givet selv af ikke 

 botanikere, at den her må synes overflødig. Til disse al- 

 mindelige planter kunde dog endnu føjes Airopsis præcox og 

 caryophyllea , Corynephorus , Agrostis canina, Scirpus cæspi- 

 tosus, Car ex pilulifera, Hieracium Gothicum, Arnica, Radiola, 

 Euphrasia, Genista o. m. fl. Arctostaphyfos synes at fore- 

 trække den dårligste jordbund og er derfor kun hyppig på de 

 dårligste heder. Den her meget almindelige Filago minima 

 må vel også rettest henregnes til hedeplanterne; Campanula 

 rotundifolia og Jasione montana er såvel hyppig på hederne 

 som på tørre marker, også Plantago maritima trælfer man 

 af og til mellem lyngen, men dog hyppigere ved vejene. 

 Triodia decumhens , en af hedernes almindeligere græsarter, 

 synes at kunne trives på enhver jordbund. Vicia Orobus og 

 Juncus capitatus søgtes forgæves på hederne; ligeledes sav- 

 nedes Pulsatilla, Helianthemitm , Vis caria , Hypericum humi- 

 fusum og Spiræa filipendula på bakker og tørre marker, hvor 

 derimod Armeria vulgaris, Corynephorus, Airopsis og Orni- 

 thopus ere almindelige. 



Træt af at undersøge heder og hedemoser (hvilke sidste 

 senere skulle omtales) fortsatte jeg rejsen over Sevel, Ryde 

 og Rydhave til den tredje arm af Limfjorden. Ved Sevel 

 er egnen alt lidt mere oplivet, og efterhånden som jeg nær- 

 mede mig Ryde, sås det tydelig på de frodige kornmarker, 

 at jeg her befandt mig på en ret frugtbar jordbund. Hist 

 og her har man endog gjort forsøg med at plante markhegn, 

 hvortil blandt andre arter af Salix også S. amy g dalina var. 



