236 



alba og Melilotus officinalis. — Lappa tomentosa, Senecîo Jaco- 

 bœa, Cynogl ossum og Carum Carvi sås kun på få steder, 

 Cichorium Intybus kun på et par græsmarker, hvor den måske 

 er indført; Eu)nex obtusifolius fandtes kun ved søbredder og 

 lignende fugtige steder; Tragopogon pratensis, Tanacetum 

 vulgare, ja selv Centaurea Scabiosa og Ononis repens synes 

 langtfra at være hyppige. Derimod ere KnauHa, Jasione og 

 Armtria vulgaris meget hyppige ved vejene, Plantago media 

 og maritima ikke sjældne og Rumex domesticus træffes overalt. 



Ukrudsplanterne synes også (som allerede bemærket) at 

 optræde her med et langt ringere antal arter end på øerne; 

 den såvel der som på Jyllands østkyst så almindelige Con- 

 volvulus arvensis synes her ganske at mangle på markerne 

 selv på de mere frugtbare jorder (f. eks. ved Ryde) ; Litho- 

 spermum arvense er kun funden et enkelt sted ved Viborg, 

 måske tilfældig indført; Setaria viridis, Delphinium Consolida 

 og Herniaria glabra, som man her kunde vente at træffe i 

 mængde, har jeg slet ikke bemærket; de synes således i alt 

 fald ikke at være hyppige. Alopecurus agrestis, Valerianrfla 

 Morisonii , Antirrhinum, Linaria Elatine, Euphorbia exigua 

 og fl. i landets sydligere egne tem. aim. planter savnes her 

 vistnok også, uden for så vidt en enkelt af dem (som først- 

 nævnte) kan være indført. Verbascum thapsiforme, Echium 

 øg Anchusa officinalis, der i det mindste i Sjællands fleste 

 egne ere så almindelige på Kløver- og Græsmarker, mangle 

 ligeledes. 



Vårsædsmarkerne kunne vel også her være gule i for- 

 årstiden af de 3 arter, som landmanden med et fællesnavn 

 kalder Agerkål, men også med hensyn til den mængde, hvor- 

 med enhver af disse arter optræder, afviger egnen fra øerne. 

 Brassica campestris, der i enkelte egne er sjælden (f. eks. 

 Låland) og aldrig på øerne så hyppig som Sinapis ar vensis, 

 findes her både hyppigere og i større mængde end de to øv- 

 rige ; jeg så enkelte havremarker, hvor i det mindste 3 a af 

 afgrøden bestod af B. campestris. Efter denne følger Rapha- 

 nus Eaphanistrum med hensyn til mængden , og sidst af de 



