265 



men denne, som ikke er sjelden paa Sandmarker og i 

 Klitter, synes kun yderst sjeldent at have været iagt- 

 taget frugtbærende (Milde og Doell omtaler den som 

 constant ufrugtbar, Du val» Jouve (Equis. p. 186) næv- 

 ner den blandt de meget sjeldent frugtbærende Former). 

 Om den her fundne Form, der har vist sig i Mængde og 

 er iagttaget constant i flere Aar, altsaa bør ansees for en 

 frugtbærende decumbens eller opføres som en selvstændig 

 Form, tør jeg foreløbig ikke udtale nogen Mening om, 

 idet jeg dog for øvrigt er tilbøjelig til at antage, at der 

 ikke lader sig drage en skarp Grænse mellem Mark- 

 Padderokkens forskj eilige Former. En tydelig Overgangs- 

 form mellem Hovedarten og Formen campestris har jeg 

 f. Ex. fundet fructificerende i Juli i Christinedal Skov 

 ved Svendborg : Skaftet er foroven brunt med klokke- 

 formede Skeder og uden Grene, forneden grønt med en 

 enkelt Gren fra det tredie Ledstykke ovenfor Jorden. 



Equisetum palustre ß. poly stachy on Willd. Fyen: paa 

 flere Steder ved Kildevæld i Brinker mellem Skaarupøre 

 og Lundeborg (Rostr.)! Slesv.: Medolden (Borst.)! 



E.limosum (b. verticillatum Doell) ß. poly stachy on Brück- 

 ner (ex Milde) (ß. candelabrum Hook). Jyll.: Ved et 

 Aaløb en Mil N. for Frijsenborg (Mathiesen) ! 



A nm. Den mangeaxede Form af denne Art er i det mindste 

 her i Landet langt sjeldnere end den tilsvarende Form 

 af E. palustre. Den har tidligere kun været opteg- 

 net fra ét Voxested i Danmark (Gilleleje: Heiberg), 

 men de der samlede Exemplarer tilhøre nærmest den 

 faagrenede Hovedform (E limos. a. Linneanum Doell), 

 da den kun har faa og lange, fra de fleste Led aldeles 

 ingen Grene, de øverste Grene axbærende. Den her 

 nævnte jydske Form har derimod meget talrige Grene 

 (12 — 18 i Kransene fra hvert af de 3—4 øvre Led, og 

 samtlige disse Grene axbærende, saa at der i det hele 

 kan findes henved 60 Ax paa en enkelt Stængel. Hos 

 nogle Exemplarer ere Grenene korte og naa ikke den 



