278 



gangspunktet), indtil det tilsidst faar Udseende af et Rod- 

 blad, kun er det altid kortere end det ægte Rodblad og 

 ofte ogsaa i Form forskjelligt fra dette. De grundige Un- 

 dersøgelser af Irmis ch (Morph, der monokotyl. Zwiebel- 

 gewächse) have nemlig godtgjort, at de to nedre eller 

 ydre Støtteblade for Blomsterstanden (de saakaldte folium 

 floralé inferius og superius) ikke ere Dækblade , men 

 vegetative Blade, som f. Ex. hos G. arvensis enten 

 begge eller i det mindste det ene ere frie til Grun- 

 den , men som hos G. stenopetala og lutea ere sammen- 

 voxne med Skaftet lige til Blomsterstanden, saa at kun 

 en smal Kanal er bleven tilbage, der antyder Bladets 

 Grænse mod Skaftet. Disse to Blade tilhøre efter Irm. 

 Blomsteraxen (Skaftet) som dennes første og andet Stæn- 

 gelblad, medens det saa kaldte Rodblad er det sidste 

 (og eneste) vegetative Blad paa Grundaxen; fra dettes 

 Hjørne udgaar det større Løg hos G. stenopetala, medens 

 det mindre er Hjørneknop for det første Stængelblad 

 (fol. florale inf.) og det ganske lille Løg, som ofte fin- 

 des paa forskjellig Højde af Skaftet, tilhører det andet 

 Stængelblad (fol. flor. sup.). Den gradvise Frigjørelse 

 af det nedre Stængelblad fra dets normale Sammenvox- 

 ning med Skaftet, hvorpaa ovenfor er anført Exempler, 

 giver altsaa et slaaende og praktisk Bevis for Rigtig- 

 heden af Irmiscii's Tydning og viser ligeledes den af I. 

 hævdede væsenlige Overensstemmelse mellem Arterne med 

 1 og med 2 Rodblade. Ogsaa hos G. lutea har Provst 

 Koch iagttaget et analogt Tilfælde, idet han under Navn 

 af G. lutea bifolia har meddelt mig et Exemplar med to 

 grundstillede Blade af omtrent lige Længde, af hvilke 

 det øvre utvivlsomt er det fra sin Forbindelse med Skaftet 

 frigjorte nedre Stængelblad. 



Hum Scor o d op r a sum L. ß. minus. Jyll. : Rugaard 

 ved Grenaa (Morville) ! 



carinatum L. Falst. : I Mængde paa Bønnit Slotsruiner 

 og paa Gjærder ved Bønnit og Bregninge (Ernstsen) ! 



