A. Aigner Lajos 



E szerint a palaearctikus pillangók felosztása a következő volt: 

 í. Papilionidae: 1 . Papüio, 2. Thais, 3. Ismene, 4. Doritis r 

 5. Parnassius; II. Pieridae: 6. Aporia, 7. Pieris, 8. ^w- 

 tocharis, 9. Zegris, 10. Leucophasia, 11. Idmais, 12. Gallidryas, 

 13. Colias, 14. Rhodocera ; III. Lycaenidae: 15. Thecla, 16. 

 Thestor, 17. Polyotnmatus, 18. Cigaritis, 19. Lycaena; IV. Ery- 

 c i n i d a e : 20. Nemeobius ; V. Libytheidae: 21. Libythea ; 

 VI. Apaturidae: 22. Charaxes, 23. Apaiura \ VII. Nympha- 

 lidae : 24. Limenitis, 25. Neptis, 26. Fa^ss#, 27. Thaleropis, 28« 

 Melitaea, 29. Argynnis ; VIII. Danaidae: 30. Danais; IXv 

 Satyridae: 31. Melanargia, 32. Erebia, 33. Oeneis, 34. Satyrus, 

 35. Pararge, 36. Epinephele, 37. Coenonympha, 38. Triphysa ; 

 X. H e s p e r i d a e : 39. Spilothyrus, 40. Syrichthus, 41. Nisoni- 

 ades, 42. Hesperia, 43. Cyclopides, 44. Carterocephala. 



Egyidejűleg (1871.) az e tekintetben mindig külön utakon 

 haladó angolok az őszes pillangókat a következő családokra és 

 alcsaládokra osztották, melyek közül a csillaggal jelöltek Európá- 

 ban nincsenek képviselve, I. Nymphalidae: 1. Danainae, 2~ 

 Satyrinae, 3. Elymniae*, 4. Morphinae*, 5. Brassolinaé* ', 6. i4£- 

 raeinae*, 7. Heliconinae* , 8. Nymphalinae ; II. Lemoniidae: 1. 

 Libyíheinae, 2. Nemeobinae, 3. Enselnssinae* , 4. Lemoniinae* ; 

 III. Lycaenidae; IV. Papilionidae: 1. Pierinae, 2. Pa- 

 piloninae ; V. Hesperidae. 



Ez a rendszer határozottan gyarlóbb, logikátlanabb a Stau- 

 dinger-félénél, mely azonban szintén javításra szorult. Ezt a javí- 

 tást maga a szerző, R e b e 1-lel szövetkezve legújabban (190 iy 

 eszközölte. Javított rendszerük a következő: 1. Papilionidae ; 2: 

 Pieridae ; 3. Nymphalidae : a) Nymphalinae, b) Danainae, c.) 

 Satyrinae; 4. Libytheidae; 5. Erycinidae ; 6. Lycaenidae; 7. 

 Hesperidae. 



Látnivaló, hogy a javítás leginkább a Lycaenidák elhelyezé- 

 sében nyilvánul, mely tekintetben a szerzők visszatértek Linné 

 felosztásához. 



Ez a rendszer jelenleg a palaearctikus pillangókra nézve ál- 

 talános érvényű s ezt követi a jelen dolgozat is, tekintetbe véve 

 egyik-másik módosítást, melyet legújabban S p u 1 e r eszközölt rajta 



