Különfélék 



41 



A védekezésben hathatósan segítkeztek : a Chalcididák, Pimpla 

 tenuicorwis, Phoeogenes Hebe és kivált Diglochis omnivora, a da- 

 razsak, az Euphorocera claripennis nevű Tachinida és a Podisus 

 seriventris nevű Hemipíera, valamint a kakuk és rigó. A lepkéket 

 pusztították még a békák és denevérek, a légykapó és gébics is, 

 különösen pedig az Európából meghonosított veréb. Számos lepke 

 pusztult el a villamos ívlámpákon is. 



Második ivadékát Észak-Amerikában csak ritkán figyelték meg 

 épen úgy mint hazánkban is. Megfigyelték egyébiránt azt is, hogy 

 a hernyó szőrei közül csak azok az aprók okoznak gyuladást, melyek 

 az 5 — 12. testgyűrűn levő szemelcsökön emelkednek s azok is 

 csak az utolsó két vedlés alatt. 



Különfélék. 



Kártékony araszoló hernyó. Hazánk minden vidékén, a hol az 

 erdei fenyő (Pinus sylvestris) tenyészik, különösen a Felvidéken, de 

 Budapesten és Isaszeghen is évről-évre elég nagy számban mutat- 

 kőzik a Bupalus piniarius L. nevű araszoló lepke, melynek hernyója 

 olykor nagy kárt okoz a fenyvesekben s egyáltalában nincsen ki- 

 zárva annak lehetősége, hogy a közel jövőben nálunk is kárté- 

 konyán fog fellépni. Néhány évvel ezelőtt a Rajna mentén, Mann- 

 heim környékén tömérdek mennyiségben pusztította a fenyőerdőket. 

 A világos vagy sötét zöld színű, három fehér hosszanti sávval dí- 

 szített hernyó nem fakasztja el az egész fenyőtűt, hanem annak 

 csak oldalrészeit rágja le, s ennélfogva kártétele eleinte fel sem tűnik,/ 

 mert a tű egy ideig még tovább is zöld marad és csak később válik 

 barnássá, szóval a tűk elszáradnak, minek folytán a fa is elpusztul. 

 A veszedelmes rovar irtására még eddig nem találtak megfelelő és 

 olcsó szert. Tettek kísérletet az enyvezéssel, vagyis a fa derekát 

 enyvvel kenték be, de az nem vált be, ép oly kevéssé használt a 

 hernyók és bábok szedése, a mellett hogy sok költségbe került,. 

 Még a legnagyobb eredményt érték el azáltal, hogy a fákat körül 

 ásatták, minek következtében a föld alatt levő hernyókat és bá- 

 bokat megölték. Ez az irtási mód is drágának bizonyult (hektáron- 

 kint 100 — 120 korona), de azzal az előnynyel jár, hogy az ily- 

 formán trágyázott helyeken utólag buja növényzet mutatkozott. Az 

 irtásban hathatósan segítettek a hernyó rovar-ellenségei, u. m. a 

 Calathus fulvipes és a Calosoma sycophanta bogárfajok, valamint 

 számos pók. Ezek a hernyót megfogják és kiszívják. Szászor- 



