Irodalom 



zárva marad néhány napig. Ha ezen idő alatt megsérül a fészek, 

 az anyapók azt gondosan kitatarozza. A szövedék czélja való- 

 színűleg az, hogy a fiatal pókokat a talaj nedvessége és a forró 

 napsugarak, valamint az ellenségek ellen megóvja. Később az anya- 

 állat maga nyitja meg a szövedéket, mire a fiatalok elhagyják a 

 fészket s így alkalmuk nyilik a kalászokon levő kisebb rovarok elfo- 

 gására. Sokkal fontosabbak ezen megfigyeléseknél azok a kísérletek,, 

 melyek czélja annak a megállapítása volt, hogy vájjon az anya- 

 állatt öntudatosan cselekszik-e vagy csak ösztönszerűleg, automatice. ; 

 Léc a illón felmetszett egy-egy szövedéket, kivette belőle a pókot 

 és más szövedékbe helyezte át, melynek lakóját előzőleg eltávolította > 

 a beléje helyezett pók megmaradt az új fészekben, sőt azt saját- 

 jaként meg is védelmezte. Más nőstény még napok múlva is ráismert 

 eredeti fészkére és minden áron igyekezett abba behatolni. Csak 

 huzamosb idő után szűnt meg benne a költési ösztön s akkor a fészek 

 iránt nem érdeklődött többé. Ez a fészekhez való ragaszkodás oly nagy, 

 hogy egyik nőstény fészkének szétrombolása után, miután az kijavít- 

 hatatlanná vált, néhány napig elült rajta, sőt bánatában ott is 

 pusztult. De ez az ivadékgondozás a faj összességére irányul, nem 

 pedig a saját magzatokra ; mert fiókáival egyáltalában nem tö- 

 rődött az anyapók. Viszont Mókái is ép oly kevéssé ragaszkodtak 

 hozzá. Ez megfelel annak a régi tapasztalásnak, hogy a szülők 

 iránt való szeretet, nem velünk született ösztön, hanem csak a 

 tapasztalt gondoskodás folytán keletkezet tulajdonság. 



Irodalom. 



Luze, G., Revision der paláarktischen Arten der 

 Staphyliniden-Gattung Olophrum Er. ( Verhandl. 

 zool.-bot. Ges. Wien. LV, 1905, p. 33—47.) 

 Szerző, kinek már több Staphylinida-nem palaearktíkus fajainak 

 feldolgozását köszönhetjük, újabban az Omaliini nemzetségbe tar- 

 tozó Olophrum nemet tanulmányozta és vizsgálatainak ered- 

 ményeit tette közzé. A nem általános jellemzése után a 11 pa- 

 laearktíkus faj meghatározó kulcsát és az egyes fajok részletes le- 

 írását adja a szerző. A tárgyalt fajok a következők : O. piceum 

 Gyllh. (blattoides Ahr.) caucasiciim Fauv., *fuscum Gravh. (fátum 

 Maki.), brevicolle Bernh., transversicolle Lutze n. sp. (Tirol), *assi- 



