Rovarokon élő atkák és legyek. 



Irta Dr. Szüády Zoltán. 



Minden bogarász ismeri azokat a sárga kis atkákat, a melyek 

 a galacsinhajtó, vagy temető-bogarakon élnek, — a Gamasusokat. 

 Ezeknek a rokonságához tartoznak azok az új fajok, a melyeket 

 Oudemans A. írt le újabban 1 ) Greenia Perkinsi és Greenia 

 Alfkeni névvel. E Greeniák életmódjában az a meglepő, hogy a 

 mi nagy violaszín dongóméhünk, a Coptorthosoma (Xylocopa) 

 violaceum közeli rokonain, a Sunda szigetek Coptorthosomáin élnek, 

 és pedig gazdájuk potroha tőszelvényének egy, talán épen e czélra 

 alakult melléküregében vagy zsebében. 



A leíró ez alkalommal megemlíti, hogy a régebbi hollandus 

 irodalommban még több hasonló életmódú darázs-atkának többé- 

 kevésbbé hiányos leírását találta. 2 ) A felfedezés tehát nem is épen 

 új, de eldöntetlennek tartom, vájjon csakugyan symbiosisról 

 van-e szó, és hogy a méh említett zsebének mi a fejlődéstani je- 

 lentősége ? 



Oudemans említett czikkének olvasására közli S c h u 1 z 

 A. W. az ő délamerikai megfigyeléseit a lepkéken élősködő le- 

 gyekről 3 ). 



Ismeretes dolog, hogy a kétszárnyúak rendiében nem eg}^ faj 

 él más állaton, mint annak külső parasitája (a belsőkről nem is 

 szólva) vagy asztaltársa. A lónak épenoly közönséges kísérője a 

 Hippobosca, mint a juhoknak a csimbe, Melophagus vagy a mé- 

 zelő méhnek a Braula, a melynek gazdájához való viszonyát nem 

 régen Lósy József ismertette behatóan. Még a madaraknak is 

 megvannak a maguk kísérői : a Hippoboscával rokon madárlegyek : 

 Ornithomyiák. 



Biró Lajos megfigyeléseiből tudjuk, hogy a sebesröptű 

 rablólegyeknek, az Asilusoknak is vannak asztaltársai, apró Ag- 



^Tijdschrift der Nederlandsche Vereeniging 1901. Ser, .2. v. 7. p. 52—53, 

 60. és Entom. Berichten 1902. p. 37. továbbá Tijdschrift voor Entomologie 1903. 

 v. 45. p. 126. 



2 ) Zool. Anzeiger XXVII. 4. szám p. 137. 



3 ) Zool. Anzeiger. XXVIII. 2. szám p. 42. 



Rovartani Lapok. XII. 1905. februárius. 



