Rovarrostálás Új-Guineában, 



Irta Biró Lajos. 

 I. 



A rovarrostálás Új-Guineában, nem olyan változatos és érde- 

 kes mint Európában, még kevésbbé mondható gazdagnak. A ki 

 szokva van ahhoz, hogy némely helyen pár liternyi rostált földből 

 százszámra fogja ki az apró bogarak és poloskafélék változatos 

 fajait, annak Új-Guineában nagyon hamar elmenne a kedve a 

 bogárrosta használásától. Hogy milyen lehet az ujguineai rostálás, 

 arról csak annak lehet némi fogalma, a ki rostával gyűjt sűrű 

 erdők mélyén a száraz levelek alól, honnan csak minden 3—4 

 marék földből jut kezébe egy-egy Acalles, Homalota vagy Pse- 

 laphida. 



Hogy ne csupán hozzávető állításokat mondjak, hanem sta- 

 tisztikailag pontos adatokat, azért 1901. június— július havában 

 Friedrich-Wilhelmshafen környékén végzett rostálásaimról pontos 

 számadást vezettem 23 napi rostálásról és feljegyeztem magamnak 

 darabszám szerint a rostálás eredményét. Rostáltam a legkülön- 

 félébb helyeken, a tengerparti nyilt bozótokban, az erdő szélén és 

 az őserdő mélyén, a sűrű füves és vad- cukornádas helyeken, a 

 szágómocsarak szélén, lehullott lomb, korhadt fatörzs és iák olda- 

 láról levakart moha alatt. Fehér papirosra szórogatva magam vá. 

 lógattam ki a törmelékből minden élő állatot, a mi csak Arthropoda 

 volt, csak utóbb vezettem be a munkába maláj szolgámat is, végül 

 magam csak akkor ellenőriztem, amikor valami új és más termé- 

 szetű helyről hoztam anyagot. 



A vezérszerepet a hangyák viszik az ujguineai rostálásban, 

 mert 23 nap alatt 772 darab került elő, tehát naponta átlag 33 

 darab, a mi nem is csoda, mert alig van ott akárhol is egy talp- 

 alatnyi hely, ahol ne kóborognának. Igen nagy köztük a fajválto- 

 zatosság is. Európában csak kevés hangyafajt nem lehet meg- 

 kapni rosta nélkül s a rostába csak 2—3 faj kerül, az is mindig 

 tömegesen, azért európai gyűjtési viszonyok után itélve azt lehetne 

 gondolni, hogy ez a napi 33 darab hangya is csak egy-két fajhoz 

 tartozik ; pedig mikor próbának figyelmesebben megvizsgáltam a 



Rovartani Lapok. XII. 1905. januárius. 



