Magyarország pillangói 



7 



Az ab. bimaculata Eim. 1 ) a törzsalaktól csak abban külön- 

 bözik, hogy a felső szárny csúcsán levő fekete petty alatt má- 

 sodik kisebb petty (olykor csak pont) is mutatkozik. Egy-egy pél- 

 dányát fogták Aradon és Eperjesen. Ennek ellentéte az ab. im- 

 macidata Schulz. 2 ) melynél mind a két petty hiányzik. Ezt egy- 

 egy példányban Eperjesen és Pujon (Hunyad megye) fogták. Az 

 ab. rubromaculatus i. L 3 ) alsó szárnyán szabálytalan vörös toltok 

 mutatkoznak. Ilyent többször fogtak Budapest környékén. Ezekhez 

 sorakozik az ab. ienuivittata, 4 ) melyet legújabban S pengéi 

 állított fel (Zool. Jahrb XM. 364) ; submarginalis sávja a rendesnél 

 jcval keskenyebb, miáltal az alsó szárny szegélybeli holdjai te- 

 temesen megnagyobbodnak. Egybevágó hím példány Budapesten 

 bábból kelt ki nálam. Az Alpeseken 1700 m. magasságig röpül, a 

 Himaláján 3000 m.-ig. 



Petéjét, mely gömbalakú, szürkés-fehér színű, egyenkint, de 

 egymáshoz közel álló növényekre rakja le. Hernyója rendszerint 

 két ivadékban fordul elő: az egyik május végétől jjnius végéig, a 

 másik július közepétől augusztus végéig, szórványosan III. ivadék 

 is fellép szeptember közepétől végéig, sőt kivételesen egy ízben 

 november elején is találtam. 45—48 mm. hosszú. Tápláló növényei-' 

 Pimpinella saxifraga és magna (pimpinella), Daucus carota (murok) 

 Anethum graveolens (kapor), Foeniculum officináié (harmatkása), 

 Heracleum spondylium (tápsir), Ruta graveolens (ruta), Peuce- 

 danum oreo c elinum és chabrei (koc-ord), Apium graveolens (zeller)* 

 Carum carvi (kömény), Angelica sylvestris (angyélika), Fragaria 

 vesca (szamócza) és kivételesen Dictamus albus (ezerjón!) és Pet- 

 j roselium sativum (petrezselem). A hernyó színezése, a fekete ha- 

 ■ rántsávok megszélesbedése folytán változó ; igen ritka az egészen 

 j fekete, minőt Tornai a Nándor 1898-ban kettőt talált, mely 

 i szabályos lepkét adott. Kifejlődve 4 — 4*5 cm. hosszú. 



Változatosabb a báb színezése. Az I. ivadéké sárgás zöld vagy 

 j világos zöld ; belőle lesz a sötétebb színű törzsalak, valmint az ab- 

 l aurantiaca és Drusus. A II. (és III.) ivadéknak kitelelő bábja el- 

 \ lenben egyszínű világosbarna vagy fekete hát- és oldalsávokkal, 

 | többnyire azonban sötétebb barna ugvan oly rajzzal, mely olykor 

 j az alapszínt csaknem teljesen elnyomja. 



!) A kétfoltú. 



2 ) A foltatlan. 



3 ) vörös foltu. 



4 ) A keskeny sávú. 



» 



