Irodalom 



87 



kártételeit egyedül Illinois államban közel 2V2 millió dollárra be- 

 csülték. Legújabban Simpson C. B. monográphiában foglalkozik 

 vele, kimutatván, hogy a pille a petéket tavaszkor többnyire a vi- 

 rágba, második ivadéka pedig a gyümölcs oldalaira tojja. A kifej- 

 lődés 55—58 napot vesz igénybe, ennélfogva kedvező körülmények 

 között nincsen kizárva három ivadék előfordulása sem. Hogyha ir- 

 tását elmulasztják, az egész termést veszélyezteti. Az irtásra legal- 

 kalmasabbnak bizonyult a daróczból vagy efféléből, nem szalmából 

 készült sodronyövek és arzénsavas permetezések alkalmazása. Az 

 arsénsavas kálium és szódával való permetezés által a 40—60%- 

 nyi támadás 10%-ra apasztható, és ha ezt több évig folytatják, a 

 csaknem 100%-nyi támadást 5 — 10%-ra lehet leszállítani. A sod- 

 ronyöveknek úgynevezett schweinfurti, vagy párisi zölddel való it- 

 tatása hatástalan maradt. Ugyanaz a szerző előbbi jelentésében a 

 párisi zölddel és londoni pirossal, de különösen az arzénsavas 

 ólommal permetezést ajánlja, mely szereket azonban nem szappa- 

 nos, hanem gyönge enyves vízben kell hígítani, mert az előbbi az 

 almának is árt. A permetezésre legalkalmasabb azon idő, midőn az 

 almavirág kelyhe még be nem zárult. A megtámadott almát 

 le kell szedni a fáról miáltal ennek termőképessége fokozódik, a 

 megmaradt gyümölcs minősége pedig javul. Az ily leszedett, s a 

 hullott gyümölcsöt minél hamarabb el kell ásni nedves helyen, s 

 egyáltalában az egész gyümölcsöst is nedvesen tartani. Nagy ve- 

 szedelemmel fenyegetnek a mívelés alatt nem álló gyümölcsösök. 

 Az almamoly új hazát talált Ausztráliában is, a termés felét szokta 

 tönkre tenni. Itt még épen úgy védekeznek ellene, mint Európában. 



A. A. L. 



Irodalom. 



Reitter Edm., Bestimmungs-Tabelle der Ten ebrio - 

 niden-Unterfamilen: Lachnogyini, Akidini, Pedinini, 

 Opatrini und Trachyscelini aus Európa und den 

 angrenzenden Lándern. ( Verhandl, naturf. Vereins in 

 Brünn. XLII. p. 25—189. [1904]). 



Szerző, ki a palaearktikus Tenebrionidák megismertetésével 

 már eddig is gazdagította a bogarászati irodalmat, újabban a Lach- 

 nogyini, Akidini, Pedinini, Opatrini és Trachyscelini nemzetsé- 



