90 



A. Aigner Lajos 



illető pillangók tökéletlen fejlődését kétségen kívül a hernyónak 

 elégtelen táplálkozása, vagy a bábnak kedvezőtlen elhelyezése 

 okozta. 



A gyűjtött példányok túlnyomó többsége nőstény. Ugyanezt, 

 t. i. hogy a hímek csekélyebb számban jelentkeznek, mint a nősté- 

 nyek, tapasztaltam különben a Thais Polyxena Schiff. és Tkalpo- 

 chares resperSa Hb. tenyésztésénél is. A női ivar számszerint való 

 túlsúlyát egyébiránt más fajoknál ís észlelték. 



Ezek az esetek eléggé világosan bizonyítják annak az állí- 

 tásnak tarthatatlanságát, mely szerint a lepkéknél mindenkor 

 kisebbségben fordulnak elő a nőstények s ennélfogva inkább vé- 

 delemre szorulnak, mint a fürgébb hím. 



A nőstények kevés kivétellel ahhoz az alakhoz tartoznak, me- 

 lyét Cosmovici (Le Naturaliste 1892. 254.) mint ab. ^//^(pikkely- 

 telén) írt le, t. i. a melyen a felső szárny egészen áttetsző, üve- 

 ges, kivéve a szegélytéren levő fehér foltok sorát, mely foltok 

 gyakran szallagszerűen egybefolynak. Oly példányok, melyeken 

 a középsejt, valamint a harántborda még pikkelyes (a mi az 

 alepica-n soha sem fordul; elő), átmenetek a szabályos nőstény- 

 hez, mely minálunk ritka. Az alsó szárny olykor gyéren píkke- 

 lyezett, vagy igen ritka esetben részben üveges. Pikkeiytelen hímet 

 még nem találtam. 



1896 — 97-ben az Allgem. Zeitschrift für Entomologie 1. és II. 

 kötetében elég élénk vita folyt az Aporia Crataegi előfordulásáról 

 és azon kérdésről, vájjon a tenyésztés útján is nyert pikkeiytelen 

 alak fajváltozatnak tekintendő-e ? Ezt a kérdést végül igenlő érte- 

 lemben döntötte el G a u c k 1 e r H. (lnsektenbörse 1897 p. 38.), 

 a ki azonban nem kívánta elnevezni ezt az alakot. Ugyanarra az 

 eredményre jutottam magam is, de egyszersmind elismertem az ab. 

 alepica elnevezés jogosultságát (Rovartani Lapok X. p. 112.) 

 Caradja A. ama megjegyzésével szemben (Iris V11L p. 30.), 

 mely szerint Cosmovici emez alakot egészen kopott példányok 

 után írta le. 



Ama számos példány között, melyet kifeszítettem, találkozik 

 három hímpéldány, melyet hajlandó vagyok gynandromophikusnak 

 tartani. Ugyanis feltünhetik, hogy épen ennek a Pieridának herma- 

 proditája még nem ismeretes, holott némely más fajét ismételten 

 megfigyelték. Ennek oka talán abban rejlik, hogy az Aporia 

 Crataegi-nél a hermaphroditismus. t. i. a hím és nőstény jel- 

 lemének egyesülése más módon nyilvánul, mint egyéb fajoknál. 



