A Ryparoides Metelkanaról. 



103 



képeni hosszanti sávot alkotják. A hát vonal, mely a hosszanti 

 sávokat egymástól elválasztja s a testgyűrűkön kissé megszakad, 

 világosabb színű és tisztán látható lesz. A két oldal, valamint a 

 has világos marad, a fej pedig fényes fekete színt ölt. 



A hernyó ebben a korban megerősödik s étvágya téten esen 

 növekedik. Míg fiatalabb korában a tápláló növény levelének csak 

 epidermisét rágja le, azt most átlyukasztja, vagy oldalvást egész- 

 ben megeszi. Ezen stádiumban fürgébb is lesz s a legcsekélyebb 

 háborgatásnál is elsurran, a mit fiatalabb korában nem szo- 

 kott tenni. 



A negyedik vedlés után, mely már a 32 — 35. napon bekö- 

 vetkezik, 17 — 18 mm. hosszúra növekszik és külseje ugyanolyan, 

 mint a teljesen kifejlett példányokké, melyek olykor 40 mm. -nyíre 

 is megnőnek. Leírását lásd a „Rovartani Lapok" 1902. évfolya- 

 mának 181. lapján. 



Miután a hernyó negyedszer vedlett volna, — a mi rend- 

 szerint szeptember második felében, azonban gyakran csak októ- 

 ber elején esik meg, — étvágya csökkenni kezd, s néhány nap 

 múlva teljesen megszűnik táplálkozni. Meghúzza magát a tenyésztő 

 házikó egyik sarkában, vagy elrejtőzik a házikó fenekén levő 

 moha alá, gyakran a tápláló növény elszáradt levelei közé is és 

 így téli álomba merül; megesik, hogy egy-egy hernyó olykor 

 rövid időre elhagyja rejtekét s a növényen rágicsál, de ez rend- 

 szeres táplálkozásnak nem tekinthető. Téli álma október elsején 

 kezdődik és április közepéig tart. 



Az enyhébb időjárás beköszöntése gyakran kicsalogatja a 

 hernyót rejtekéből, de ilyenkor még akkor sem táplálkozik, ha 

 egészen friss növényt kap is. Csak április végén kezd rendszere- 

 sen táplálkozni, s akkor kezdettől fogva igen mohón eszik, de ez 

 csak néhány napig tart, mert akkor újból — tehát már ötödször 

 — vedlik. Elbábozódásáig, — a mi rendesen június közepe és 

 vége között következik be, (egyeseknél elhúzódik július közepéig 

 is) még 2— 3-szor vedlik; ezek a vedlések azonban már nem 

 történnek szabályos időközökben, s a hernyó étvágyától függnek. 



Táplálék dolgában egyáltalán nem válogatós : megeszik min- 

 denféle növényt és méltán nevezhető polyphagnak. A nádas szé- 

 lén gyakran található Euphorbia pcdustris -on, ott pedig, a hol 

 mélyebb a víz, különböző mocsári- és vízi növényeken p. o. 

 Caltha palustris-QYv és Iris pseudoacorus-QYí, sokszor találtam 

 Nymplaea alba-n is, de az Arundo-t sem veti meg, sőt jófor- 

 mán minden dudvát megeszik, mely a parton és a vízben elő- 

 fordul. 



