156 



Csiki Ernő. 



With.-ban fejlődik. Az anyamelletek 5 cm. hosszúságot is érnek 

 el és mélyen a külső fakelmébe mélyedő egyenes hosszmenetet 

 alkotnak, melynek kezdete kissé ferdén álló és párzási üregsze- 

 rűen kiszélesedett. A lárvamenetek sűrűn indulnak ki egymás 

 mellett. Márczius végétől április végéig rajzik. 



4. Eccoptogaster pygmaeus Fabrieius (noxius Ratz., 

 armatus Com.) 



Fénylő fekete, a csápok, a szárnyfedők és a lábak vöröses- 

 barnák. A homlok köröskörül sárga szőrökkel fedett ($), domború 

 és karczolt (?). Az előtör háta domború, olyan hosszú mint széles, 

 elül kissé keskenyedő, oldalai kerekítettek, felülete sűrűn, oldalt 

 elmosódottan pontozott. A szárnyfedők oldalai párvonalasak, pon- 

 tozott barázdáik sűrűn állanak egymáshoz, a keskeny közterecs- 

 kék sírnák, a varrat a paizsocsk i mellett kissé mélyített. A ne- 

 gyedik haslemez hátsó szélének közepén széles dudorka van (j) 

 vagy teljesen sima (?). Hossza 3— 3*5 mm. 



Előfordul Közép- és Dél-Európában és a Kaukázusban. 

 Termőhelyei: Kalocsa, Mezőkovácsháza, Nagyvárad, Vratna- 

 völgy, Nagyszeben, Nagy-Csűr, Szent-Erzsébet, Brassó, Bodza; 

 Szlavonország : Cérna (Grabarje). 



A szilfák felső gályáit és ágait támadja meg, életmódját 

 még kevéssé ismerjük. 



Irodalom. 



Reitter, Edm. Übersicht der mir bekannten, palae- 

 arktischen Arten der Gattung AromiaServ. 

 (Wiener Etitom. Zeitg. XXV, 1906, 275-277). 

 A palaarktikus pézsmaczinczérek meghatározására szolgáló 

 kulcs, melyben a következő fajok tárgyaltatnak : Thea Reitt. 

 (Azori szigetek), moschata L. (Európa, Kis- Ázsia, Kaukázus és 

 keletre Japánig), Bungi Fald. (Mongólia, Khina), pruinosa Reitt. 

 (Kuldsha) és Faldermanni Saund. (Kelet- Szibéria, Mongólia, Klnna). 

 A mi pézsmaczinczérünknek (A. moschata) fajváltozatai közül az 

 ab. nigrocyanea Schilsky, melynek teste fekete, gyenge fém- 

 fénynyel, Közép-Magyoroiszágból való. Csiki Ernő. 



