176 



Különfélék. 



„Rovarcsata". Ezen ezím alatt leírja Tömőikén y I s t- 



ván egy hangya (Tetttmorium caespitum L.) és bogár {Amara 

 aulica L.) da'akodását, melyet némi kihagyással közlünk a « Ter- 

 mészet » után. A bogár tíz akkora, mint a hangya, de azért ezen 

 utóbbi a támadó fél ; elkapta állkapcsaival a bogár baloldali 

 csápját s annál fogva húzta a bogarat, ahogy csak birta. Amaz 

 meg e támadás ellenében tenetetlenül vergődött. Ahogy mozgott, 

 ahogy igyekezett támadójától szabadulni, mind mutatta, hogy 

 igen kínos helyzetben van. Különben meglehetős félénk, örökké 

 szaladó állatka. A hangya ellenben útonálló természetű jószág. 

 Már Aristoteles említi felőlük, hogy ha nem vadásznak is más 

 rovartársaikra, de mindent összehordanak, amit csak találnak. 

 Azt azonban, hogy egy nála sokkal nagyobb bogárba ily rabló 

 módon belekössön, még sohasem láttam. Legérzékenyebb helyén, 

 a csápján ragadta meg a bogarat s azután minden erejével húzni 

 kezdte. Az Amara védekezett, ahogy bírt, ele nem sokra ment 

 vele a gyámoltalan. A bal élső lábával igyekezett a csápjáról 

 lesöpörni a hangyát, ami azonban épen nem sikerült. Csak ver- 

 gődött kínosan, a hangya pedig folyton húzta és czibálta. Bizo- 

 nyára haza akarta vinni a bolyba eleségül. A Carabus most már 

 mind a két első lábát használatba vette, hogy valahogy majd 

 így eltávolítja az ellenséget. A hangya ekkor fordított a dolgon, 

 felment a meglapult bogár hátára, de a szájában tartott csápot 

 oda is fe' vonszolta magával. Majd megint leszaladt, húzta jobbra- 

 balra, előre a hozzáképest elefánttestű állatot. Az meg nem birt 

 ellene tenni semmit. Megvolt gyámolva tökéletesen. Utóbb meg- 

 untam nézni azt az állatkínzást, ennélfogva nagyot ütöttem a 

 kerti asztalra, melyen a küzdelem folyt. A hangya erre megijedt, 

 eleresztette a bogár bajuszát és az asztallábon sietve lefutóit. 

 Lehet, hogy harezba akarta szólítani a többi társait, mert 

 amilyen útonállók az is kítellik tőlük. A kínzójától megszabadult 

 futóbogár veszteg maradt az asztalon. Mozgattam : nem moz- 

 dult. A csata teljesen kimerítette. Fáradt volt és elernyedt. 

 Igen érzékeny testrésze lehet az a csáp ; amelyet meg- 

 mart a hangya Kitettem az árnyékból az asztalt a napra 

 s ujjbegyről néhány csepp vizet cseppentettem a szegény 

 megkínzott nagy tohonya elé. A víztől eleinte megriadt, hátrált ; 

 de azután az egész fejét beledugta s a bajuszát is fürdötte benne. 

 Egy jó óra kellett hozzá, amíg rendben föléledt, akkor azután 

 lemászott az asztalról. Lehet, hogy útjában újból elfogták a 

 hangyák. 



A szőlőrontó molyokat (Conchylis ambiguella Hb. és 

 Eudemis botrana Schiff.) további tanulmány tárgyává x ) tette 

 La bor de J. (Bull. du ministére de 1' agricult. 1901 — 2.) Úgy 

 tapasztalta, hogy a két molypille életmódja igen különböző s en- 

 nélfogva nem lehet ellenük egyformán védekezni. Mind a kettőt 

 rengeteg számban fogják, a Conclmjlist lámpákkal, az Eudemist 



l ) V. ö. Rovartani Lapok XII. kötet 17T,. 1. 1905. 



