200 



Jablonowski József 



dozás és költekezés. Június 21-ike óta egyre több sáska özönlött 

 Nagyiván fele, mert a Hortobágy „halasközi tanyájának" neve- 

 zett legelőjén lévő gúlya és ménes most egyre jobban kifelé szo- 

 rította azt. Ebben az időben ugyanis részint a legelő jószág, 

 részint a sáska, de a szárazság is annyira elfogyasz- 

 totta itt a „mező"-t (füvet), hogy a gúlya és ménes most 'mesz- 

 szire járt és csak a széleken, tehát részben a Nagyivánnal hatá- 

 ros részen talált annyi füvet, hogy jóllakhatott. E mindennapi 

 egyirányú és kifelé való járás annyira egy irányba és Nagyiván 

 felé szorította a rajzó, de a gyalogló sáskát is, hogy majdnem 

 mind idekerült és egy hét alatt, tehát június 27-án már mintegy 

 2'5 — 3 km.-nyi hosszában benne volt Nagyiván határában. Ez 

 első pillanatra nagy távolság, valójában azonban ; szerencsére ke- 

 vés. Tudnunk kell, hogy Nagyivánnak ez a része igen szikes, 

 rossz földű. A munka alatt levő földek kisebb-nagyobb megsza- 

 kításokkal keskeny sávok alakjában futnak a Hortobágy felé, köz- 

 tük pedig akár ugar, akár legelső (legtöbbször hasznavehetet- 

 len parlag föld) van. A fertőzés itt legfeljebb csak a szélső, kes- 

 keny táblát, vagy csak a szélét éri, E fertőzés, noha jó hosszú 

 és Tiszafürednek Hortobágyra dűlő szélét is éri, még sem nagy, 

 hanem csak valaki 100 — 120 k. hold. Ebből a búza a legtöbb, a 

 melyben a sáska csak itt-ott (foltonkint) tett nagyobb (50 — 75 

 százalék) kárt; teljes kár, vagyis, hogy a sáska a búzát teljesen 

 lerágta volna, nem láttam, mert a búzát már majdnem a kártevés 

 kezdete előtt lehetett learatni. A még zöld árpa, zabos-bükköny többet 

 szenvedett, de ebből itt csak kevés van. A zabot, hogy a sáska 

 el ne pusztítsa, zölden kellett levágni, ugyanígy az árpát is, a 

 melyből azonban csak 10 — 15 k. hold volt. A zabos-bükkönyt 

 mert éppen vágni való volt, levágták s itt is alig van kár. Midőn 

 e sorokat írom, kapom a távirati értesítést, hogy a nagyiváni 

 fertőzésből a sáska visszavonult, beljebb nem megy, hanem a 

 legelőre száll, hogy tojása lerakását ott megkezdje. E szerint 

 tehát a kár végét érte. 



Ez a hortobágyi sáskának egyik kártétele. A másik kártétel 

 Mátán, tehát a Hortobágy közepén, az ottani nagycsárda körül van. 

 A csárda, a vasúti állomás és a csendőrségi tanya körül van 

 valami 100 — 120 kataszteri hold, a mely mint illetményföld az 

 odavaló ménesmesternek, csendőrségnek, városi cselédségnek, 

 állatorvosoknak és másoknak ki van adva. Van ugyanott, de ettől 

 valami 2 kilóméterre, újabb gyeptörés is, a mely egyesek szerint 

 89, mások szerint 160- kataszteri hold; ennek kisebb része mu- 



