210 



Csíki Ernő 



kenyedő, szemcsésen pontozott, hosszú sárgás szőrökkel fedett, 

 kiemelkedő hosszanti középvonallal. A szárnyfedők hengeresek, 

 kissé világosabbak, barázdái szélesek és mélyek, a közterek kes- 

 kenyek és élszerűen kiemelkedők, egy sor dudorkával és felálló 

 sörtével díszítettek. Hossza 1*5 — 2 mm. 



Előfordul Észak- és Közép-Európában ; északra Skandinávi- 

 áig terjed, az Alpokban pedig 1300 m. magasságban is gyűjtöt- 

 ték. Mint mindenütt, úgy nálunk is ritka, termőhelyei : Nagy- 

 Bocskó és Felső-Kercz (Fogaras vm.) 



A lúczfenyőben (Picea excelsa) él, életmódjáról azonban ke- 

 veset tudunk. Anyamenete kettős, a lárvamenetek száma nem 

 nagy, 



3. nem : Phloeosinus Chapuis. 



A csápostor öt ízből áll, a bunkó hosszúkás tojásforma, 

 kissé összenyomott, gyűrűzött. A szemek vesealak úak, elül mé- 

 lyen kikanyarítottak. A szárnyfedők fogacskázott tőéle a pai- 

 zsocska felé hajló, a paizsocska mellett szélesen megszakított. 

 A melltő elül kimetszett, ez elülső csípők egymástól elválasztot- 

 tak. A lábfej vékony, a harmadik lábfejíz egyszerű. 



Az idetartozó fajok a földközi tájban élnek, faunaterüle- 

 tünkben kettő fordul elő. 



A fajok meghatározó kulcsa: 



1. A szárnyfedők első és harmadik köztereeskéje hátul a csúcs- 

 lejtőn dudorkás és a csúcs előtt megrövidült. 1. bicolor. 



— A szárnyfedők csúcslejtőjén csak a harmadik közterecske és 

 a csúcsig élszerűen kiemelkedő. 2. íhujae. 



A fajok leírása: 



1, Phloeosinus bicolor Brullé. (Aubéi Perris, praenotatus 



Gredler.) 



Szurokfekete, alig fénylő, a szárnyfedők hátul barnások, a 

 csápok és a lábfejizek sárgás-barnák, teste rövid tojásforma, 

 sárga szőrökkel fedett. Az előtör háta sokkal szélesebb, mint 

 hosszú, a közepén nincs kiemelkedő hosszanti él, csak egy finom 

 sima középvonal, felülete sűrűn és finoman ránczoltan pontozott, 

 tövén kétoldalt kissé lapított. A szárnyfedők finoman pontozottan 

 barázdások ; a közterek laposak, az első és a harmadik hátul ki- 

 szélesedett, a második keskenyebb, a csúcslejtőn a hímek első 

 és harmadik közterecskéjén dudorkasor van, az első köztér pe- 

 dig még kissé élszerűen kiemelkedő, a nőstények közterecské 



