Studier över skogsgränserna i norra delen av Lnle Lappmark 5 



träffande diametern av en sådan, förorsakad av att gränsens läge är ovisst, betyder 

 ju eventuellt en ännu mycket större felprocent beträffande arealen ^. 



Då det gäller att fastsälla sambandet mellan klimatet och skogsgränserna, 

 borde man helst — i likhet med Imhof {23) — räkna med medelvärden för dessas höjd, 

 sedan man bortsett från partier, som äro edafiskt nedpressade t. ex. genom för- 

 sumpningar, klippmark eller bergbranter. Medelnivån torde nämligen utgöra ett jäm- 

 förelsevis gott uttryck för det allmänna klimatets inflytande på dessa vegetations- 

 gränser. Som jag nämnt, låter det sig emellertid icke göra att med kartans hjälp 

 beräkna nämnda medelvärden, och det är nästan omöjligt för en ensam person att 

 genom mätningar i terrängen skaffa sig dylika för större områden. Jag har därför 

 sett mig nödsakad att ersätta dem med värden för den s. k. övre skogsgränsen, som 

 erhålles genom att man endast tar hänsyn till skogsgränsens högsta punkter på varje 

 fjällsluttning eller dalsida. Som jag i min framställning skall visa. är denna metod 

 visserligen behäftad med svåra olägenheter. F. n. är den dock den enda använd- 

 bara, och i den följande framställningen är det alltså den övre skogsgränsen som 

 avses, när ej annat uttryckligen angives. 



Vid utförandet av de undersökningar, vilkas resultat här publiceras, har 

 materiellt understöd och välvilligt intresse kommit mig till del från många håll. 

 Så står jag i tacksamhetsskuld till Styrelsen för Abisko naturvetenskapliga station, 

 vid vilken jag bereddes tillfälle att sommaren 1915 utföra de termoelektriska under- 

 sökningarna. Av medicinsk-fysiologiska institutionen i Lund erhöll jag genon] dess 

 prefekt professor T. Thunberg till låns den stränggalvanometcr, med vilken nämnda 

 undersökningar utfördes. Professor H. Hesselman har meddelat en del höjduppgifter 

 rörande skogsgrän?erna på lågfjällen i Lule Lappmark, vilka uppgifter voro av 

 värde i och för jämförelse med mina egna höjdsiffror, samt lämnat ett par vackra 

 fotografier, vilka här reproduceras. Av Lunds universitets geografiska institution 

 har jag erhållit lån av instrument o. s. v. Till alla, nämnda som onämnda, riktas 

 här ett vördsamt tack. 



' Detta gör t. ex. värdet av Sten de Gkeks uppmätning av dalafjällens areal mycket tvivel- 

 aktigt {32, a. b37). 



