12 



Jobn Frödin 



Högfjällszonen. 



Vid övergången från lågfjälls- till högfjällszonen företer den övre björkskogs- 

 gränsen åter en om än ringa stigning, nämligen från 698 m bakom Juobmovarats 

 till 710 m på Juobmotjåkkos sydsida. På Tjäpores O om Luleb Kirkao har Ham- 

 berg funnit de översta björkarne på en nivå av 700 m ö. b. [14, s. 254). På sist- 

 nämnda fjäll torde den ligga på ungefär saniuia nivå, och å Alleb Kirkaos syd- 

 västsida har jag bestämt dess höjd till 680 m. På alla tre lokalerna gäller det 

 emellertid glesa dungar, som äro isolerade från den sannnanhängande björkregionen 

 och alltså av samma art, som de jag beskrivit fiån lågfjällsområdet. Liksom där 

 når björkregionen på sluttningarna mot Lule-dalen ej samma höjd utan t. ex. vid 

 Saltoluokte blott 650 m, på Tuolpavarats 580 in, och ovanför Roiskaluokte 640 m. 

 Nivådifferensen mellan dessa tre lokaler oc-h de föregående beror på lokalklimatisk 

 inveikan. 



På det N om St. Sjöfallet belägna Nieras går björkskogen tungformigt upp 

 till ganska hög nivå i bäckdalarna t. ex. på sydsidan av Karanestjåkko till 695 

 och längs Jolhnejokkots till 687 m. 1 allmänhet ligger dock gränsen här åtmin- 

 stone 100 m lägre. På sluttningarne av Jollmepakte och Karnilapakte är den oro- 

 grafiskt nedpressad, för att åter längre V-ut mellan sistnämnda fjäll och Vakota- 

 vare samt vid Laksejokk tungformigt skjuta upp mot 700-meters-nivån. Liknande 

 uppskjutande fiikar av björkskogen anträffas även på dalens motsatta sida t. ex. 

 mellan Napal och Attjek, där den enl. Hamberg [lå, s. 54) når upp till 720 m, 

 på Napals SO-sida t. o. m till 730 in\ 5 km längre västerut finnes en liknande 

 tunga omkring Stuodajokk vilken når 715 m. 



I högfjällsområdets västra del äro Lule-dalens sidor synnerligen jämna, och 

 björkskogsgränsen företer uppenbarligen av denna anledning en mindre flikig och 

 mera rättlinjig prägel. Särskilt är detta fallet på NV- sidan, där den på hela den 

 17 kiiL långa sträckan mellan Maukovare och Pirvitakka konstant håller sig på 

 nivån 706 — 728 m. 



TAB. 3. 



Den övre björkskogsgränsens nivå i högfjällszonen. 



Exposition 



Bjöi-liskogs- 

 gränsens nivå 



Exposition 



Björliskogs- 

 giänsens nivå 



Tjäpores 



Juobmotjåkku 



Alleb Kirkao 



Karanestjåkico (Nieras) 



Jollmejokkots 



Dalföre mellan Vai^ota- 

 vare ocb Nieras 



Laksejokk 



Napal (enl. lå, s. 254) 



Dal mell. Attjek o. Na- 

 pal (enl. U, s. 25i) ... 



S 

 SSO 



sv 

 s 



sv 

 s 



SSV 



so 



700 

 710 



680 

 695 

 687 



705 

 690 

 730 



720 



IMaukojokk 



Suolokajokk 



Rajvotjåkko 



Stuodajokk 



Dalsidan SN' om Ln 



leåporro 



Pirvitakka 



SV 

 SV 

 SV 

 NO 



NO 

 S 



Medelhöjd 



712 

 706 

 710 

 715 



680 

 728 



704; 



1 Cleve-Eulers värde 740 m iß, sid. 504) torde vara för högt för att gälla skogsgränsen. 



