Sammanfattning- och slutanmärkningar. 



De bergarter, som bär beskrivits som melafyrer, bestå av koinbinationen plagio- 

 klas-augit-olivin. SaintUga uppträda i gåugar ined NW-SO sträckning. Gångarna 

 äro, om vi bortse från den vid Tolånga kyrka, föga mäktiga ocb visa alltid en till större 

 delen omvandlad bergart. Den friska bergart,, som här och var påträffas i mindre 

 mängd är svart och basaltisk, den vittrade däremot grå, grön eller bruuaktig. 

 Under mikroskopet visar alltid den friska och ej sällan även den starkt omvandlade 

 bergarten följande karaktäristiska drag : 



1) Hypokristallin-porfyrisk struktur, aldrig typiskt hyalopilitisk eller intersertal. 

 Ofitisk struktur saknas fullständigt. I salbanden blir den porfyriska karaktären 

 mindre framträdande och i stället finner man där vanligen en fluidalartad struktur, 

 uppkommen genom parallelordning hos fältspatlisterna, 



2) Den mineralogiska sammansättningen växlar inom skilda delar av en och 

 samma gång och även något mellan de olika gångarna. Basaltisk augit och basisk 

 labrador bilda alltid bergartens huvudmassa; oliviu uppträder i växlande mängd. 

 Bibeståndsdelar äro apatit och magnetit, tillfällig eller vikarierande beståndsdel 

 hornblende. Pyrit uppträder stundom i enstaka korn. Glasbasis förekommer 

 nästan alltid tämligen rikligt. Till färgen är glaset än mörkt än ljust brunt. Van- 

 ligen är det helt eller delvis omvandlat, och endast mera sällan finner man det 

 fullkomligt friskt. Som nybildade mineral i den omvandlade bergarten uppträda 

 huvudsakhgen klorit, serpentin, kalcit och kvarts (mest som kalcedon). Mandel- 

 stensbildning förekommer ofta. 



Främmande inneslutningar förekomma här och var i stor mängd särskilt i och 

 vid gångarnas salband. Inneslutningarna utgöras av brottstycken av genomsatta 

 bergarter. Vid vittring få de på. inneslutningar rika partierna stundom ett tuff- 

 artat utseende. 



Bergartens utbredning är ej till fullo utredd. IJndersökningen har dock visat, 

 att den är begränsad till ett SO-NW bälte inom det stora skånska silurfältet med 

 samma sträckning. Bältets längd från trakten av Vanstad i SO till Brandstad i 

 NW är ungefär 10 km, dess bredd från Tolånga sydvästra gång till Näsby östra 

 5 km. Bredden torde ej kunna tänkas väsentligt större, enär å ena sidan de längre 



