Iakttagelser övei- mein fyrorna i Tolångatraklen 23 



Undei- mikroskopet visar det sig, att melafyren sällan är frisk utan även i de 

 basaltiska, till utseendet friska delarna oftast tämligen starkt omvandlad. Klorit, 

 kalcit och sekundärt magnetitstoft förekomma i stor mängd. 



Den normala bergarten är hypokristallin, riktniugslös ocli består av augit, plagioklas, 

 olivin jämte magnetit, apatit och giasbasis. Tillfälligtvis uppträder även hornblende. 



Äiigiten förekommer stundom tämligen rikhgt men endast i små kristaller, 

 vanligen helt eller delvis omvandlade i klorit och kalcit. Den ursprungliga formen 

 kan sällan iakttagas, dock har den säkerligen varit prismatisk eller stänglig liksom 

 hos de här och var iakttagna friska kristallerna. 



Plagioklas finnes endast i ringa mängd. Den är delvis idiomorf och delvis allo- 

 trimorf utbildad i små, fina stänglar. 



Olivinen uppträder sparsamt i små, väl utbildade, alltid fullständigt omvandlade 

 kristaller. Bland omvandlingsprodukterna intar än grön serpentin, än kalcit huvud- 

 massan. Magnetitstoft finnes ej avskilt i pseudomorfoserna. 



Hornblendet uppträder" i små, starkt pleokroistiska stänglar, inneslutna i bruna, 

 från den övriga bergartsmassan tydligt skilda partier, vilka i övrigt huvudsakligen 

 bestå av ofärgat eller svagt brunt glas med mikrolitiska plagioklaslister. (Se i övrigt 

 horublendet i gången sydväst om Tolånga kyrka). 



De knotiga delarna av bergarten bestå av mörkt brungröna, oregelbundet formade, 

 ärtstora eller större partier, åtskilda av en mörkt grå eller grågrön massa. Gränsen 

 mellan denna senare och de bruna partierna är ej skarp men dock tydlig. Huruvida 

 någon väsenthg skillnad i sammansättning finnes har ej kunnat säkert avgöras, enär 

 bergarten är starkt vittrad. I denna del av bergarten finnes omvandlad glasbasis 

 i stor mängd. Dess färg är än brun än grå, och den ger genom sin fördelning upphov 

 till de ovannämnda färgskiftningarna. 



De bandade delarna av bergarten utgöras av omväxlande ljusare och mörkare 

 lag, makroskopiskt föga framträdande men under mikroskopet mycket tydliga och 

 skarpt avgränsade (tafl. 4, fig. 2). De ljusare banden ha den normala bergartens 

 sammansättning och bestå således huvudsakligen av augit- och olivinkristaller i 

 en grundmassa av glas med små augit- och plagioklasstänglar samt magnetitkorn. 

 Vid gi'änsen mot de mörkare banden blir bergarten mera finkornig och rik på 

 magnetitmikroliter. — — 



De mörka banden utgöras av en gröngrå eller rödbrun, nästan svart, tät 

 grundmassa med enstaka plagioklaslister och i kalcit omvandlade (augit-?) kristaller 

 samt talrika, relativt stora strökorn av olivin och augit. Såväl de ljusa som de 

 mörka banden äro starkt omvandlade. 



De mörka banden äro endast inneslutningar i den ljusare (normala) bergarten; 

 de nå endast ringa mäktighet (< 1 cm) och utsträckning. Oregelbundet formade 

 partier av fullkomligt samma art som de mörka bauden finnas även. 



