20 



John Frödin 



stationer börjat bliva vanligt. Ora nämligen temperaturen en natt sjunker avse- 

 värt under föregående natts lägsta temperatur, händer det att den redan före 

 midnatt når under denna, och detta inträffar rätt ofta. Med nyssnämnda sätt att 

 beräkna dygnet komma då de båda dygnens temperaturraimina att infalla på 

 samma natt. D. v. s. dennas depression i kurvan kommer att räknas två 

 gånger, medan den föregående nattens ej alls tages i betraktande. Härigenom 

 kommer medelvärdet för det operiodiska minimet, som väl bör baseras på den 

 under varje natt inträffande absolut lägsta temperaturen, att endast grundas på 

 den lägsta temperaturen under vissa mycket kalla nätter och på så sätt bliva för 

 lågt. Detta medför i sin ordning att medelvärdet för den operiodiska amplituden 

 (= differensen mell. maximum och minimum) blir för högt. Vidare bliva de på 

 så sätt erhållna värdena icke jämförbara med dem, som härröra från de flesta av 

 våra meteorologiska stationer, å vilka man ej använder termogr^ utan erhåller 

 dygnets lägsta temperatur genom att på bestämd tid — 9 e. m. avläsa minimum- 

 termometen>. För att undgå dessa olägenheter har jag vid beräkningen av mini- 

 mumtemperaturen räknat dygnet från föregående till ifrågavarande dags middag. 



Den kanske svåraste felkällan vid komparativa klimatundersökningar är väder- 

 leken, som på de olika observalionslokalerna kan förändra sig med olika hastighet 

 och i olika riktning, varigenom de erhållna värdena icke bliva direkt jämförbara. 

 Det är därför nödvändigt att göra observationsserierna så långa, att väderlekens 

 ojämnheter elimineras. Ju större avståndet är mellan stationerna, desto längre måste 

 observationerna pågå, för att man skall kunna nå detta resultat. Som nämnts ligga 

 Vuosmavare och PuoUamtjåkko på ett avstånd av 77 lim från varandra, och de sam- 

 tidiga observationer som utfördes på dessa lokaler, pågingo blott under något mera 

 än 2'^/2 månader. Man kan därför knappast vänta att med tillhjälp av de erhållna 

 medelvärdena kunna på tiondedels graden när bestämma förhållandet mellan de 



o 



båda lokalernas temperaturkurvor. A andra sidan äro de säkerligen tillräckligt 

 långa för att giva upplysning om, i vilken riktning olikheterna gå, desto mera som 

 båda lokalerna ligga på samma sida om fjällkedjan. 



Enligt de i tab. I — III s. 61 — 65 publicerade resultaten bliva medeltemperaturerna 

 för de trenne stationerna under de för dem gemensamma observationsperioderna följande. 





12 — 30 Juni 



1—31 Juli 



1 — 31 Aug. 



12 Juni- 

 Si Aug. 



5 — 31 Juli 



1 — 24 Aug. 



5 Juli- 

 as Aug. 





9,3" 

 8,3" 



12,5" 

 11,6" 



9,8» 

 9,4" 



10,7" 

 10,0" 



12,7" 

 11,8" 

 10,8" 



9,4" 

 9,1" 

 9,1° 



11,1« 

 10,5° 

 10,0° 





Av de tre stationerna ligga, såsom jag redan anfört, de två första på samma 

 nivå, och deras värden äro alltså i detta hänseende direkt jämförbara. Den tredje 

 ligger cirka 100 m högre. De från densamma härrörande värdena böra alltså ökas 

 med 0,6, för att de skola kunna kompareras med de övriga. Denna gradient för 

 temperaturens avtagande mot höjden torde närma sig den verkliga i det ifråga- 

 varande fuktiga klimatet. 



