42 



John Frödin 



Ännu längre i SO blir fjällhedens xerofilitet allt större. På det 685 m höga 

 Patjanen O om Gellivare dominerar visserligen den lavrika Empel rum-heden på 

 toppen och nordsidan, men på sydsidan, särskilt på nivåerna närmast ovanför 

 skogsgränsen härskar en lavrik Arctostaphylos-uva-ursi-associaiion av följande typ. 



Lägsta fältskiktet. 



Arctostaphylos tiva ur si y Vaccinium vitis idcea t 



Empetrum nigrum t » Myrtillus e 



Linnea borealis t 



Bottenskiktet. 



Gladonia sp s Cetraria nivalis t 



Cladina rangiferina t » cucuUata e 



På det ännu östligare Hirvasåive uppträder visserligen på lokalt fuktigare mark 

 på sydsidan den lavrika Vaccinium-Myrtillus-associationeu, men dominerande är 

 även här den lavrika Empetrum-nigrum- och Arclostaphylos-alpina-heden. 



I överensstämmelse härmed kan man vänta, att fjällregionens vegetation på 

 de ännu östligare lågfjällen skall vara synnerligen xerofil. I själva verket finner 

 man detta bekräftat på Teletöisentunturi. Dess topp uppvisar visserligen en lavrik 

 Calamagrostis lapponica- Empetrum-nigrum-heå. Och på nordsidan finnes sporadiskt 

 i mycket små gropar Vaccinium-Myrtillus-î\^^OQ\a.{\onen. Men f. ö. och särskilt på 

 sydsidan anträffas den lavrika Arclostapliylos-uva-urBi-a.saoc\ä.i\onen. omedelbart ovan- 

 för själva skogsgränsen, och på något högre nivå ersättes den av den förut om- 

 talade Arctostaphylos-alpina-sx^s,OQ'\aXioi\en^ som uppvisar följande sammansättning. 



Mellersta fältskiktet. 

 Festuca ovina steril e 



Lägsta fältskiktet. 



Arctostaphylos alpina y Vaccinium uliginosum e 



Empetram nigrum e » vitis idœa e 



Bottenskiktet. 



Cladina rangiferina t Cetraria cucidlata e 



» uncialis e Sphœrophorus cor alloides e 



Cladonia sp t Polytrichum juniperinum e 



Cetraria nivalis e 



Lågfjällens alpina vegetation, som sålunda i O är i stort sett mycket xerofil, 

 blir på de sammanhängande lågfjällen av något annat karaktär. Redan på de 



