50 



John Frödin 



varmaste del avtager från V inot O, måste nämnda omständighet direkt inverka 

 sänkande på björkskogsgränsen i samma riktning 



Sammanfattning. 



Den omståeude redogörelsen ger vid handen, att i det här behandlade om- 

 rådet den övre björkskogsgränsen och ehuru i mindre grad även björkskogsgränsens 

 medelnivå stiger från de isolerade högfjällen i O inemot det sammanhängande låg- 

 fjällsområdet samt därifrån ytterligare inemot högfjällen. Ifrån dessa sjunka de 

 mot norska kusten. Björkskogsgränsens nivå förändras alltså från inre Lappland 

 och till högfjäilszonen i samma riktning som landytaus nivå. I stort sett förhåller 

 den sig på samma sätt längre västerut, men ligger vid gränsen till Norge lägre än 

 i inre Lappland, ehuru landets medelhöjd är betydhgt högre. 



Denna överensstämmelse mellan björkskogsgränsens och landytans nivå beror 

 dock icke på en genom massupphöjningarne förorsakad höjning av den allmänna 

 temperaturkurvan Högfjällens nivå är ej tillräcklig för att åstadkomma en sådan. 

 En inverkan i motsatt riktning gör sig nämligen gällande dels till följd av de i västlig 

 riktning allt starkare oceaniska intiytelserna, dels på grund av de i högfjällen 

 hopade snömassorna. 



Den övre björkskogsgränsens stigning från O inåt högfjällen beror i stället på 

 ett därstädes gynnsammare lokalklimat. Medan den på de isolerade lågfjällen alltid 

 är belägen på vidöppna lokaler, åtnjuter den ett inemot högfjällen alltmera växande 

 vindskydd. Detta medför en lokalt högre lufttemperatur, än vad som betingas av 

 de allmänna klimatförhållandena. Vidare resulterar det uti att skillnaden mellan 

 växt- och lufttemperaturen blir större än på de vindöppna lågfjällen. Längs en profil 

 från O till V äro därför varken de lokalklimatiska isotermerna eller isotermerna för 

 björkens egen temperatur parallella med de allmänt klimatiska isotermerna, utan 

 stiga i förhållande till dessa från de östligaste fjällen in emot fjällkedjan. 



Väster om denna sjunka de åter i förhållande till de senare, vilket förorsakas 

 av att vindskyddet åter blir mindre och av den i denna riktning alltmera tilltagande 

 molnrikedomen. Temperatursänkningen i förhållande till de allmänna isotermerna 

 blir därför sannolikt ännu större än höjningen förut. Dessa omständigheter i före- 



' Ehuru av ringa betydelse kan ett felcitat av Fries här lämpligen korrigeras. Enligt honom 

 (5, s. 177) skulle jag ha påstått »dass der Unterschied in die relativen Feuchtigkeit der Luft an 

 der norwegischen Küste und im inneren Lappland bewirke dass die obere Waldgrenze in den ma- 

 ritimen Teilen Norwegens unter ungünstigeren Wärineverhältniasen an den Gebirgsseiten höher 

 hinaufdringen könne als in Lappland». I själva verket har jag på anförda ställe yttrat (7, s. 25) 

 att den norska kustens gynnsammare fuktighetsförhållanden icke räcka till att upphäva verk- 

 ningarne av dess ofördelaktiga tcmperaturförhållanden. 



^ Möjligen med undantag av stigningen från de isolerade till de sammanhängande 

 lågfjällen. Denna kan till någon ringa del vara förorsakad av en stigning av den allmänna 

 temperaturkurvan, beroende dels på att högfjällen erbjuda ett godt skydd mot de oceaniska in- 

 flytelserna och dels på den jämförelsevis ringa snömäugd som kvarligger in på sommaren på de 

 sammanhängande lågfjällen (jfr. ovan sid. 25—26). 



