6 



C. Kurck 



Darja å omkr, 45" iiordl. br. och vid pass 8^!" Ö om Ferro. Efter hvad Eichwald 

 (1841, s. 58) uppgifver, träffas arten likaledes i de till Kaukasusländerna gränsande 

 delarna af Persien, hvarifrån den enligt Werner (s. 1110) utbreder sig till Mindre 

 Asien. Enligt Eichwald (1851, s. 416) skall sköldpaddan äfven finnas i Algeriet 

 och Tunis, men hennes förekomst såväl där som annorstädes i Afrika anses af 

 DüRiGEN vara tvilvelaktig. För öfrigt föreligga enstaka fynd af arten från flera 

 här ofvan ej angifna ländei', såsom ärkehertigdömet Österrike, Böhmen, Mähreu och 

 Schweiz liksom Irån Sachsen, Bayern m. fl. delar af Tyskland. Beträffande samt- 

 liga dessa fynd antager Dürigen, att de anträffade exemplaren i regel varit sådana 

 som, infångade annorstädes, tillfälligtvis utkommit eller afsiktligt utsläppts, äfven 

 om det för åtskilliga fynds vidkommande synes vara ganska sannolikt, att indivi- 

 den i fråga kunnat vara afkomlingar af dylika i frihet försatta exemplar, som fort- 

 plantat sig. Den senare förklaringsgrunden skulle man möjligen också kunna an- 

 taga därtill, att sköldpaddan i senare tid anträffats dels, efter hvad Conwentz (s. 14) 

 uppgifver, i Westfalen, Rhenprovinsen m. fl. delar af västra Tyskland, dels enligt 

 Schmitz (s. 104 — 106) i Holland (Limburg). Hvad åter beträffar artens påvisade 

 förekomst i Hannover, torde den väl, såsom Löns (s. 114) håller för sannolikt, vara 

 mera tillfällig. Detsamma gäller säkerligen också för de af Grevé (1888, s. 54 — 

 55) från trakten af Moskwa anförda sköldpadd fynden, om det också, såsora samme 

 författare framhåller, ingalunda hör till ovanligheten, att utkomna exemplar där 

 öfvervintra i det fria, i likhet med hvad Strauch (s. 54) och v. Fischer (s. 324) 

 funnit förhållandet vara i S:t Petersburgs omgifningar. 



Såsom den i slutet bifogade kartan visar, skulle kärrsköldpaddan sålunda saknas 

 i norra Ryssland, Sveiige, Norge, Danmark, Storbrittanien och Irland, nori'a Frank- 

 rike, Belgien, Holland, i Tyskland öfverallt väster om Elbe och därjämte i Sachsen, 

 den sydligare delen af Brandendurg (Niederlausitz) och Schleswig-Holstein, vidare i 

 samtliga till Österrike hörande, norr om Sau belägna tyska arfländer (med undantag 

 af Mähren?) samt i västra delen af Ungern. I Schweiz är sköldpaddan visserligen 

 anträffad flerstädes, men huruvida arten fortlefvat i detta land alltsedan pålbygg- 

 nadstiden, då den, såsom Rütimeyer (s 114) påvisat, där förefanns, eller om de 

 funna exemplaren uteslutande härröra från i senare tid utsläppta eller tillfälligtvis 

 utkomna individ, därom äro meningarna ganska delade. 



Den nordligaste delen af kärrsköldpaddans nuvaiande utbredningsområde skulle 

 enligt DtjRiGEN omfatta norra och mellersta Brandenburg, de Ö och N därom be- 

 lägna, den preussiska monarkien tillhörande provinserna och Mecklenburg samt 

 Polen, Littliauen och Kurland. Hvad särskildt beträffar hennes förekomst i nämnda 

 delar af Nordtyskland, antaga åtskilliga författare såsora Struck, Conwentz, Knauer 

 m. fl., att arten där fortlefvat allt ifrån det postglaciala tidsskede, då den, efter hvad 

 fossila fynd angifva, redan fanns därstädes. Det torde emellertid vara svårt att i 

 så fall förklara orsaken till, att sköldpaddan, som i postglacial tid också lefvat så- 

 väl i mellersta som södra Tyskland men där allestädes utdött, kuiuiat bibehålla sig 

 i landets nordligaste, med hänsyn till klimatet jämförelsevis mindre gynnsamma delar. 



