üen forntida iitbredaiiigen at' kilrreköldpaddaii 11 



draga någon slutsats i detta afseende, torde särskildt framhållas det från Feldberg 

 i Mecklenburg-Strelitz af Hahn (s. 150) anförda. Enligt dennes utsago skulle man 

 nämligen vid plöjning därstcädes hafva anträffat exemplar, som ej varit större än 

 valnötter. Vidare är väl också ganska antagligt, att arten fortlefver å en och annan 

 af de af Conwentz (s. 12) angiCna fyndorterna, så t. ex. i södra delen af Hinter- 

 pommerii (Kr. Di'amburg), vid Springe, där man regelbundet hvarje år infångar små 

 sköldpaddor. Till dylika mera upplysande fynd skulle ytterligare kunna räknas de 

 från Osterode i Ostpreussen af Dahms (1909, s 150), omnämnda, af hvilka de 

 flesta utgjorts af exemplar ej öfverstigaude 5 cm. i längd. Men å andra sidan gif- 

 ves det inom såväl Ost- som Västpreussen åtskilliga fyndorter, där visserligen ej 

 anträffats yngre individ, men å hvilka artens fortlefvande det oaktadt kan anses 

 ådagalagdt af talrika, vid upprepade tillfällen där anträffade exemplar. Bland dylika 

 fyndorter äro särskildt alt nämna de af Daums (1906, s. 91, 1909, s. 147) från 

 Västpreussen anförda sjöarna vid Riesenburg (Kr. Rosenberg) och omkring Rondsen 

 (Kr. Graudenz). 



Ofvan anförda fyndorter, å hvilka man skulle hafva anledning antaga, att sköld- 

 paddan fortfarande vore stadd i fortplantning, äro samtliga belägna inom de nord- 

 ligaste delarna af de områden, där arten af allt att döma ännu förekommer vild. 

 Fastän dessa fyndorter inskränka sig till några få, ligger likväl nära till hands den 

 förmodan, att de angifva den ungefärliga nordgränsen för artens nuvarande fort- 

 plantningsområde, hvilken i sådant fall skulle sammanfalla med de ofvannämnda 

 områdenas. Huru det härmed i själfva verket förhåller sig, torde vara svårt att afgöra, 

 men för vår nyss anförda förmodan - synes i viss mån äfven den omständigheten 

 tala, att man inom angränsande, längre norrut belägna landsdelar i senare tid ej 

 kunnat konstatera något exempel på, att där utsläppta individ fortplantat sig. Vore 

 denna nämnda förmodan riktig, skulle nordgränsen för sköldpaddans fortplantnings- 

 område i Tyskland i det närmaste sammanfalla med juliisotermen för -j- 18° C. 



Tager man vidare i betraktande sköldpaddans utbredning i Litthauen, föreligga 

 därom följande uppgifter. Enligt Bock (s. 468) skulle arten där fullständigt saknas. 

 Senare författare såsom von Baee (s. 554) och Eichwald (1830, s. 234) vitsorda 

 emellertid enstämmigt dennas förekomst därstädes, men under det att den förre 

 endast uppgifver, att sköldpaddan finnes i några delar af provinsen i fråga, säger 

 den senare, att hon förekommer öfverallt där, särskildt i kretsarna Kobrin, Troki 

 och Braslaw, hvarest hon till och med skall vara ganska allmän. Grevé (1910, 

 s. 21) åter anför, att arten ej träffas i den del af Litthauen, som hgger N om Düna. 

 Uppgifterna äro sålunda mycket växlande och delvis sinsemellan motsägande. Un- 

 der sådana förhållanden måste man tydligen taga vederbörlig hänsyn äfven till andra 

 kända fakta, som i någon mån kunna tjäna till frågans belysande. Af skäl, som 

 strax skola nämnas, vill det då synas, som skulle särskildt sköldpaddans förekomst 

 inom provinsens nordvästligaste, närmast Östersjön belägna del vara mycket tvifvel- 

 aktig. Dels har den nämligen ej där bekräftats genom några senare fynd, dels har 

 arten ej heller anträffats inom den i SV angränsande delen af Ostpreusseu, något 



v 



