34 



C. Kurck 



Till ifrågavarande, ined Litonna gränsYSiWen identiska strandvall, som här an- 

 gifver »stenålderhafvets» maxinaumstand, äro säkerligen att hänföra icke allenast de 

 öfre med n:is 5 — 7 betecknade lagren med Litorina och Mytiliis m. fl. hafsmollusker 

 utan äfven underliggande lag 3—4, hvilka jämte nämnda arter också innesluta söt- 

 vattensmollusker. Hvod åter beträffar det torflager (lag 1), som utgör strandvallens 

 underlag och såsom ofvan påvisats sammanhänger med det submarina torflagret i 

 Kallundborgfjorden, är dess avsättning tydligen att förlägga till Danmarks, med 

 Ancyhistiden sammanfallande fastlandstid. 1 afseeude på relationen till hafsytan 

 har den 40—50 cm. därunder belägna, gränslagret mellan de lakustrina och de ma- 

 rina aflagringarna bildande gyttjan (lag 2) inom den från Bavnemose beskrifna 



Profil 



genoin 



Strandvallen vid Bavnemose. 

 Strandvallens krön 



Profil 



från 

 Bavnemose. 



Hafsnivån 



100 50 o 

 I II 1 1 n III I 



Mossens yta 



Höjdskala 



100 200 300 



-I I I cm. 



3e 



Bd 



3c 



3b 

 3a 

 2 

 1 



I I I I 



Längdskala. 

 5 



10 



15 



m. 



profilen sin närmaste motsvarighet i den understa delen af lag 3 e, hvilken nivå 

 sålunda skulle angifva ungefäi'liga gränsen mellan de lager, som afsatts i mossen dels 

 före, dels samtidigt med eller efter uppkastandet af strandvallen. Denna gräns be- 

 finner sig 70 — 80 cm. under mossens yta. Då emellertid de i det föregående om- 

 nämnda djupen, från hvilka de uppgräfda sköldpaddorna förskrifva sig, räknadt 

 från mossens yta, väl öfver- men ej understiga 180 cm. och sålunda äro belägna 

 allra minst 100 — 110 cm. under strandvallen, måste följaktligen individen i fråga 

 hafva lefvat här redan under AncyJnstiden. På grund af åtskilliga, i mossens undre 

 lager likaledes anträffade, om en långt framskriden förmildring af klimatet vittnande 

 arter såsom Ceratophyllum submersum, Najas marina, Quercus sp. m. fl. är man 

 vidare berättigad draga den slutsats, att de här påvisade spåren af kärrsköldpaddan 

 datera sig från Ancylustidens senare del. 



