Den forntida utbredningen at' kiuraköldpaddan 41 



Enligt nppgift, som godhctsfullt lämnats mig af rektor L. M. Nkuman, till- 

 varatogs hösten 1902 vid cgcndomon Bjeresjöholm (3 km. frän Ystad) en käiTsköld- 

 padda, som anträffades spatserande â ett sockerbetsfält. Detta exemplar afvek från 

 den typiska formen därigenom, att ryggskalets epidermis ej var såsom hos denna 

 tecknad med gula punkter och fläckar, utan så godt som alldeles enfärgad. Trots 

 (le förfrågningar, som då ställdes såväl direkt till enskilda personer i trakten som 

 genom ortens tidningar till en större allmänhet, anmälde sig ej någon som ägare 

 till denna sköldpadda, och synes det därför sannolikt, att hon vid tillvaratagandet 

 redan länge varit i frihet. Visserligen uppgafs, att en dylik, till färgen fullkomhgt 

 öfverensstämmande, ehuru ej fullt så stor sköldpadda, ' hvilken hållits fången å en 

 omkring 8 km. från Bjeresjöholm belägen egendom, Rynge, omkring 15 år förut 

 försvunnit därifrån, men då exemplaret ej varit märkt, är det naturligtvis omöjligt 

 att bestämdt säga, att det varit detta, som infångats vid Bjeresjöholm. Att så 

 kunnat vara förhållandet, synes mig emellertid ganska tänkbart. Det jämförelsevis 

 betydliga afståndet mellan dessa båda egendomar har nämligen härvidlag föga att 

 betyda, enär tre fjerdedelar af den vägläugd, sköldpaddan skulle behöft tillrygga- 

 lägga, förmedlas af vattendrag och mellanliggande trakt dessutom är rik på kärr- 

 hålor. Förutsatt att de båda exemplaren vore identiska, skulle ryggskalets längd 

 under de 15 år, sköldpaddan varit ute i det fria, hafva ökats från omkring 13 — 14 cm. 

 till cirka 18 cm. 



Ett sköldpaddfynd, som tilldrog sig ganska stor uppmärksamhet, var det 

 som gjordes 1912 i .«jöii Asnen i Småland. Enligt en i n:o 62 af Smålandsposten 

 för 26 april nämnda år förekommande notis hade nämligen godsägaren J. G. 

 Pettersson å Sjöby jämte kand. A. Fornander samma dag vid vittjandet af en 

 i denna sjö utsatt ryssja anträffat en lefvande, 18 cm. lång »kärrsköldpadda [Emys 

 Int(iria)». Efter hvad hi- Pettersson, som tillvaratog djuret, meddelat mig, försvann 

 detta efter omkring en månad, innan någon fackman varit i tillfälle att kontrollera 

 artbestämningen. Uppgiften att exemplaret i fråga skulle tillhöra Emy."^ Intaria 

 (= E. orbicularis) var tydhgen endast en obestyrkt gissning. Enligt en i n:o 69 af 

 nämnda tidning för samma år intagen notis skulle tvenne sköldpaddor 1908 hafva 



o 



rymt från en i närheten af Asnen belägen gård, och höll man för troligt, att det 

 nu funna exemplaret skulle varit den ena och ett 1910 i samma sjö anträffadt 

 exemplar den andra af rymlingarna i fråga. Men då det vidare uppgafs, att de 

 båda sköldpaddorna skulle ha varit importerade från Amerika, där E. orlicularis 

 ej förekommer, måste" de sistnämnda exemplaren hafva tillhört någon annan art, 

 så vida de ej helt enkelt af den från Amerika återvändande resenären inköpts 

 någonstädes på hemvägen, såsom t. ex. i Hamburg eller Köpenhamn. 



Af det anförda torde sålunda framgå, att de nuvarande klimatförhållandena i 

 södra Sverige ej lägga några hinder i vägen för sköldpaddans fortlefvande där- 

 städes såsom individ. Däraf följer emellertid ingalunda, att urten inom samma lands- 

 delar också skulle kuuna fortlefva och fortplanta sig, något som dock hittills ej på- 



Lnnds UniversitetsÅrsskrift N. F. Avd. 2. Bd 28. 6 



