60 



C. Kurck 



16. Södra Vallösa mosse i Sjörups socken. I denua, något Ö om kyrkan be- 

 lägna mosse, som af såväl Gunnak Andersson (1889, s. 18 — 21) som Sernander 

 (1909, s. 427 — 428) närmare undersökts och beskrifvits, hade dessförinnan euhgl 

 den förre lämnad uppgift anträffats ryggskalet af en fossil sköldpadda, hvilket blifvit 

 skänkt till Ystads museum. Antagligen är det samma kärrsköldpadda, som finnes 

 upptagen utan angifven fyndort i Bruzelii katalog öfver nämnda museum (s. 7), 

 enär något annat exemplar af arten ej förvärfvats. 



Från denna mosse föreligga flera, vid olika tillfällen gjorda fynd af fossila 

 renhorn. Sålunda äger Lunds Zoolog. Museum därifrån dels en af kyrkovärden 

 Per Olsson i Södra Vallösa skänkt »reukrona» (n:ris 206 — '^01), hvilken enligt 

 Sven Nilssons dagboksanteckning af den 11 sept. 1846 anträffats på 3 alnars djup 

 i blålera under torfven, dels ett af mig öfverlämnadt, för längre tid sedan funnet 

 fragmentariskt horn (n:o 686). Enligt uppgift skall äfven detta härröra från blå- 

 leran, d. v. s. den postgiaciala sötvattenslera, hvilken, såsom Gunnar Andersson 

 påvisat, här förekommer i mossens botten. Vidare hade framlidne konditor F. 

 Dahlman i Ystad i sin samling tvenne från samma fyndställe erhållna renhorn. 



Från ifrågavarande mosse förskrifva sig likaledes åtskilliga stenålders fynd. 

 Bland dessa, hvilka i de flesta fall utgjorts af redskap eller andra föremål af flinta, 

 må särskildt nämnas en af kommunalordföranden Mårten Rasmusson i Södra 

 Vallösa tillvaratagen, i Statens Hist. Museum numei'a förvarad båtformig stenyxa 

 (n:o 9822: 435) af 22. 2B centimeters längd och af ungefär samma typ som Svenska 

 fornsaker fig. 97. 



17. Staframossen, belägen i Sjörups socken, något O om Rynge järnvägsstation 

 å Malmö — Ystads järnväg, af hvilken den i det närmaste skåres midt itu. Vid 

 gräfning af ett afloppsdike i norra delen af deima mosse anträffade soldaten Ola 

 Dahlqvist någon gång på slutet af 1860-talet ryggskalet af en kärrsköldpadda. 

 Enligt hans uppgift observerades detta fynd först vid utjämnandet af den uppka- 

 stade dikesvallen, och då därtill kommer, att diket upptagits genom såväl torfvens 

 bottenlager som underliggande lager, var det tydligen ej möjligt att angifva, hvarest 

 sköldpaddskalet ursprungligen befunnit sig. Detta senare, som jämte åtskiUiga 

 andra, i skånska mossar funna vertebratlämningar förvarades å Tidö i Västmanland, 

 fanns därstädes ännu 1886, men hvart det sedermera tagit vägen har ej kunnat 

 utrönas. I denna mosse har man äfven anträffat fossila lämningar af hjo7'f och 

 ren. Af den förstnämnda artei\ är här funnet ett helt skelett, hvaraf likväl endast 

 tillvaratagits skallen med vidsittande horn. Detta fynd gjordes i torfven. De vid 

 olika tillfällen erhållna renlämningarna ha inskränkt sig till horn, hvilka på ett 

 enda när varit fällda. Samtliga dessa uppgifvas hafva legat i den senglaciala 

 sötvattenslera, som här liksom å flera andra ställen i närheten utgör mossarnas 

 underlag. Såväl förutnämnda, i Staframossen funna renhorn som åtskilhga andra 

 sådana, hvilka förskrefvo sig från olika mossar i trakten, insamlades på sin tid af 

 framl. friherre Arvid Kurck å Rynge och blefvo af honom skänkta till professor 

 Otto Torell, 



