Den forntida utbredningen Jif l<!lrrsl<öld paddan 117 



anledning till artens utdöende är dock föga sannolikt. För öfrigt torde inan hafva 

 anledning antaga, att de i Sverige och Danmark funna fossila sköldpaddorna, hvilka 

 i storlek i regel kunna uicäta sig med och i åtskilliga fall till och med öfverträffa 

 de recenta exemplaren af arten frän Nordtyskland, så godt som uteslutande varit 

 fullt utvuxna individ, som dukat under för åldersgränsen. 



Orsaken till sköldpaddans utdöende måste följakthgen vara att söka i andra 

 omständigheter. Bland dylika har man närmast att tänka på de hinder, hvilka 

 klimatförhållandena kunnat lägga i vägen för fortplantningen. Redan däri, att inom 

 de nordligaste delarna af sköldpaddans nuvarande utbredningsområde i Tyskland 

 endast kunnat påvisas några få fyndorter, där arten för närvarande är stadd i fort- 

 plantning, skulle man kunna se en antydan i denna riktning. En bekräftelse härå 

 torde man finna i ofvan anmärkta förhållande, att från ännu nordligare, invid Öster- 

 sjön belägna trakter af Tyskland, inom hvilka sköldpaddan icke längre förekommer 

 vild, ej föreligger något i senare tid iakttaget fall, då i frihet försatta exemplar 

 af arten fortplantat sig. Af särskild betydelse för föreliggande fråga är vidare 

 redan anförda omständighet, att sköldpaddans fortplantningsskeden infalla ganska 

 olika inom utbredningsområdets ohka delar. I all synnerhet gäller detta den tids- 

 period, under hvilken äggen skola vidare utvecklas. Att denna skiljaktighet står i 

 nära samband med de respektive landsdelarnas olika temperaturförhållanden, ligger 

 tydligen i sakens natur och bekräftas för öfrigt genom Rollinats iakttagelser i 

 mellersta Frankrike. Såsom af det förut anförda framgår, torde sagda period inom 

 norra delen af utbredningsområdet infalla under tiden juni — oktober. Då klimat- 

 försämringen hos oss särskildt gifvit sig uttryck i en betydligare sänkning af just 

 dessa månaders medeltemperaturer, ligger den förmodan nära till hands, att äggens 

 utveckling här omöjliggjorts på grund af för låga sommar- och hösttemperaturer. 

 Ytterligare stöd för denna förmodan lämnar det förhållandet, att de nuvarande 

 medeltemperaturerna för såväl sommarens som höstens olika månader inom de olika 

 delar af Sverige och Danmark, i hvilka kärrsköldpaddan anträffats fossil, ganska 

 afsevärdt understiga motsvarande "medeltemperaturer inom de närmast belägna lands- 

 delar, där arten fortlefver. För ett bestämdt afgörande af frågan fordras emellertid 

 noggranna uppgifter om måttet på den i södra Sverige försiggångna temperatur- 

 sänkningen. Härvid är man dock uteslutande hänvisad till det resultat, hvartill 

 som bekant Ekholm (s. 385) kommit genom sina teoretiska undersökningar. Enligt 

 hans, på ändringar i jordaxelns lutning mot ekliptikan grundade beräkningar skulle 

 nämligen under det skede af den postglaciala tiden, då klimatförhållandena i södra 

 Sverige och Danmark ställde sig gynnsammast — d. v. s. för 9,100 år sedan — de 

 där rådande medeltemperaturerna för maj— september hafva varit respektive 1.7", 

 1.9", 1.7", 1.2", 0.3" högre och för oktober 0.7" lägre än de nuvarande, af Hamberg 

 (s. 30, 34, 36) för Sverige och af det danska meteorologiska institutet^ för Danmark 

 angifna. Inom Skåne och de till sköldpaddans forna utbredningsområde hörande 



' Maanedsoversigt over Vejrforholdene 1915. 



