Den forntida utbredningen af kärreköldpaddan 119 



med de af Ekholm beräknade, synnerligen väl öfverensstämma för maj— juli, men 

 päremot äro betydligt högre för augusti och särskildt september— oktober. Denna 

 afvikelse är emellertid, såsom Gunnar Andersson framhåller, ganska naturlig, enär 

 ifrågavarande siffror ej kunna öfverensstämma. Enhgt Ekholm (s. 383) gälla nämli- 

 gen de af honom angifna temperaturskillnaderna, hvilka endast äro härledda ur skill- 

 naderna i solstrålning, blott under vissa förutsättningar, däribland »att det uppsupna 

 solvärmet kommer den ort till godo, där det instrålar, och icke genom vindar och 

 hafsströmmar transporteras till andra trakter». Vid beräkningen af nämnda tem- 

 peraturskillnader har därför, såsom Gunnau Andehsson vidare påvisat, ej kunnat 

 medtagas den under sommaren af Östersjön magasinerade värmemängden, som under 

 hösten kommit norra och mellersta Sveriges kusttrakter till godo och därvid haft och 

 fortfarande har et stort inflytande på klimatet. Hvad nu sagts om nämnda värme- 

 minskning för augusti — oktober inom landets norra och mellersta delar gäller tyd- 

 ligen också södra Sverige, liksom de till Östersjön gränsande delarna af Danmark. 

 Man har följaktligen all anledning antaga, att medeltemperaturerna för nämnda 

 månader, däribland särskildt september — oktober, hvarom här är frågan, därsamma- 

 städes före klimatförsämringen varit ej obetydligt högre, än hvad Ekholms siffror 

 angifva, och att sålunda ofvan påvisade olikhet mellan södra Sveriges dåvarande 

 och norra Tysklands nuvarande medeltemperaturer i själfva verket reducerar sig 

 till så godt som ingen. Det vill sålunda synas, som förelåge grundade skäl för 

 ofvan uttalade förmodan, att man i de hinder, som den i postglacial tid försig- 

 gångna värmeminskningen under sommaren och hösten lagt i vägen för äggens 

 mognad, skulle ha att söka en af de förnämsta eller måhända den egentliga orsaken 

 till kärrsköldpaddans utdöende i Sverige och Danmark. Nämnda orsak torde man 

 likaledes tillskrifva, att sköldpaddan numera ej utsträcker sitt utbredningsområde 

 ända till Östersjöns stränder, liksom att hon för närvarande här och hvar i de 

 nordligaste delarna af Tyskland är stadd i aftagande. Samma förklaringsgrund 

 gäller troligen också sköldpaddans utdöende i nordvästra Europa och särskildt i de 

 närmast intill Nordsjön belägna landsdelar, hvilkas sommartemperaturer numera 

 ställa sig mindre gynnsamt för artens fortplantning. Till den där försiggångna 

 temperatursänkningen har tydhgen i ganska väsentlig mån bidragit det genom engel- 

 ska kanalens och Nordsjöns bildning ökade maritima inflytandet. 



