Bidrag till mag och duodenalsårets kirurgi 



17 



N:r 76. Ibland kolik; f. ö. iuga symtom från digestionskanalen (21 års man; 

 midt på pylorus framsida perforation med omgifningen i 25-öreB-stor utsträckning kallös). 



N:r 13. Endast understundom känsla af fyllnad och spänning i epigastriet (43 

 års kvinna; perfor. ulcus 5 cm. nedom cardia). 



N:r 4. Aldrig tidigare rubbningar från digestionskanalen; under sista veckan 

 smärtor i maggropen (39 års man; 1 O-öres-stor perforation i duodenum). 



N:r 60. Aldrig förr några ventrikeibesvär ; sista 2 veckorna obehag från mag- 

 gropen (48 års man; i duodenum vid pylorus ett 1 O-öres-stort ulcus med skifferfärgad 

 bindväfsbotten utan svålar). 



iV.T 44. Tidigare inga magbesvär; sedan 2 veckor »klämsel i maggropen» (59 års 

 man ; i närheten af cardia ett ulcus med hårda kallösa ränder). 



N:r 80. Sista tiden möjligen några obestämnda känningar i epigastriet (62 års 

 man; i duodenum invid pylorus perforation omgifven af svålig väfnad). 



N: 81. De två sista dagarna obetydlig känning af ömhet i maggropen; aldrig 

 förr magsymtom (23 års man; på pylorus framsida, sannohkt å duodenum, ärtstor per- 

 foration med kallös vägg). 



N:r 82. Ej förut magsymtom ; under 2 dagar obehag från maggropen (22 års 

 man ; å pylorus själf perforeradt ulcus). 



N:r 56. Förut ej lidit af några digestionsrubbningar (36 års man; midt på fram- 

 sidan af fundusdelen 2:krone stort perforeradt ulcus). 



Påfallande är, att af dessa 10 fall, där Perforationen kommit efter mycket 

 lindriga föregående symtom — uti de 3 sist anförda fallen nästan utan några som 

 helst föregående obehag — såret i 5 fall varit beläget i duodenum, i 2 fall å själf va 

 pylorus — möjligen alltså ock duodenalsår — och endast i 3 fall med säkerhet i 

 Ventrikeln, af hvilka de 2 voro lokaliserade i cardiatrakten och det 3:e i fundus- 

 delen. Med lokalisationen sammanhänger att 9 af dessa mdivider voro män, blott 

 1 kvinna. Trots frånvaron af tidigare symtom hafva dessa ulcera uppenbarligen 

 oftast dock ej varit af färsk dato vid genombrottet, då de i operations- eller sektions- 

 berättelserna beskrifvas hafva haft »infiltrerad» eller »svålig omgifning», »hård 

 kallös rand» eller »skifferfärgad bindväfsbotten». Sålunda har det icke heller i 

 dessa fall varit fråga om akut uppkomna, hastigt progredierande ulcera, som per- 

 forerat, utan äfven här gällt äldre kroniska sår. 



Granskningen af denna kasuistiks sjukhistorier visar alltså, att i mera än 

 hälften af perforai ions fallen har paf. förut i årvis haft mer eller mindre besvärande 

 ulcussymtom och vidare uti ett rätt stort antal fall sådana under kortare tid. Uti 

 ett mindre antal fall åter — 10 af 89 — har ulcus, synnerligen ulcus duodeni, 

 förlupit så godt som latent nästan ända till Perforationen. Att denna sista grupp 

 är så pass stor och de dithörande fallen alltså ej allt för sällsynta, har gifvetvis 

 ett visst intresse från praktisk diagnostisk synpunkt, då ulcussymtom i anamnesen 

 inför svårtydda perf orationsfall är ett godt och viktigt diagnostiskt stöd, så att det 

 i enstaka fall vid. fullständig frånvaro af tidigare ventrikeibesvär kan vara omöjligt 

 att med säkerhet diagnosticera peritonitens utgångspunkt. 



Hur te sig de perforerande ulcera omedelbart före Perforationen ? Uppträda 

 ofta symtom, som kunna tydas som förebud till katastrofen, eller inträder i regel 

 Perforationen alldeles plötsligt utan förebud ? I ett 25-tal fall upplyses, att pat. under 



