18 



Gnstaf Petrén 



de sista 1 — 2 veckorna eller de sista dagarna eller sista dagen känt sig sämre: olustig, 

 illamående, med sveda och obehag från m^aggropen, »knip», »håll» under vänstra 

 ref bensranden, ömhet i maggropen eller -haft ökade smärtor, uppstötningar eller kräk- 

 ningar m. m. I några fall har manifest blödning uppträdt före bristningen : n:r 46 

 hade blodkräkning 3 dygn förut, n:r 84 svartfärgade feces äfvenledes 3 dygn förut, 

 n:r 23 svarta feces 1 '^k dygn före Perforationen och n:r 20 stor blodkräkning 



o 



dagen förut. A andra sidan finner man i ett 20-tal anamneser uppgiften, att pat. 

 plötsligt träffats af Perforationen, under det han »var i fullt arbete», »mådde bra» 

 eller »kände sig alldeles som vanligt». Af denna kasuistik att döma inträder så- 

 lunda Perforationen ofta utan några omedelbart föregående symtom, men än oftare 

 i samhand med stregring af förut bestående ventrikslbesvär af växlande art, hvilka 

 dock ej, lika litet som de tidigare ulcussymtomen, förete något som helst karak- 

 täristiskt och därför heller icke göra det möjligt att förutse en perforation, 



Särskildt engelska och amerikanska kirurger (Robson ^, Motnihan Kahn ^) 

 framhålla dock, att man utom den akuta Perforationen ej så sällan skulle möta ett 

 mera subakut perf orationsförlopp, nämligen då Perforationen inträder vid tom 

 Ventrikel, med liten perforationsöppning och adherenser finnas i omgif ningen ; under 

 dessa förhållanden leder Perforationen ofta till en begränsad peritonit och te sig 

 symtomen då mindre stormande. I dessa subakut perforerande fall skulle ej sällan, 

 enligt MoYNiHAN \ Villard^ och Pinatello varnande förebud före Perfora- 

 tionen förekomma i form af dagarna förut uppträdande symtom af en begränsad 

 peritonealretning. 



Perforationens symtom. 



Den kliniska bilden af. en uleusperforation i fri bukhåla är numera så väl- 

 bekant och väl skildrad uti många specialarbeten och äfven i läro- och handböcker, 

 att en mera fullständig framställning af symtom atologien här torde vara alldeles 

 öfverflödig. Endast ett par särskilda punkter skola med några ord beröras. 



Det mest karaktäristiska symtomet för en perforation är det plötsliga uppträdandet 

 af häftiga, våldsamma, intensiva smärtor i buken, oftast samman med omedelbar stark 

 allmän påverkan. Så beskrifves insjuknandet med tröttande enformighet från fall 

 till fall i så godt som alla dessa anamneser med perforation i fri bukhåla. Ej 

 sällan påverkas vid perforatiouens inträde allmäntillståndet så häftigt, att pat. 

 omedelbart sjunker ihop, segnar till marken, känner svimniugskänsla eller t. o. m. 

 svimmar af och blir medvetslös. Sålunda omnäranes i ett lö-tal af de sjukhistorier 

 i denna sammanställnig, som hafva mera fullständiga anamnestiska uppgifter, att 

 pat. vid de svåra buksmärtoruas plötsliga insättande samtidigt alldeles kollaberat 

 eller svimmat. Då akuta peritoniter med annan utgångspunkt (från appendix, från 

 adnexa o. s. v.) ytterst sällan sätta in så häftigt och med så omedelbar höggradig 



' 1. c. 



M. Kahn: Subacute perforation of the stomach. Surgery, Gynecology and Obstetrics; 

 1909, Sept. 



