20 



Gustaf Petrén 



af fallen, Fenwick ^ i 29 7o, English ^ i 70 7o, Miles M 10 af 28 fall, Andrew ^ 

 i 7 af 13 fall. Brentano ^ framhåller att kräkning är mycket vanlig, om Perfora- 

 tionen inträder kort efter måltid. 



Af de 100 fallen i denna sammanställning hafva 53 — 43 ulc. ventr. och 

 10 ulc. duod. — haft en eller flera kräkningar mider det första halfva dygnet efter 

 Perforationen. I 27 andra fall — 22 ulc. ventr. och 5 ulc. duod. — är å andra sidan 

 i anamneserna uttryckligen angifvet, att kräkning alls icke förekommit; de återstående 

 sjukhistorierna lärana ingen uppgift härom. I 34 af de förstnämnda fallen har 

 kräkning kommit samtidigt med, strax eller snart efter Perforationen; i 19 af 

 fallen uppträdde kräkning först efter någon eller några timmar. Beträffande blod- 

 tillblandning till dessa perforationskräkningar finner man följande uppgifter: i fall 

 94 innehöUo »ett par kräkningar stor mängd blod», och i fall 86 kom 15 tim. p. 

 perf. en »stor blodblandad kräkning»; i 4 fall {n:r 21, 50, 52. 79] har iakttagits 

 »mörkfärgad», »svartbrun» eller »kaffesumplik» kräkning; slutligen hade fall 

 67 svart afEöring Va dygn p. perf. Flertalet af dessa sjukhistorier omnämna 

 endast en enstaka eller ett par kräkningar ; i några fall beskrifvas de dock som 

 upprepade, ihållande svåra brytningar och uppkastningar. Beträffande ifrågavarande 

 symtom kan alltså fastslås, att mer äyi hälften af perf orations fallen få hrälming 

 och flertalet af dessa i omedelbart samhand med perfor ationens inträde; vidare 

 skulle enligt denna kasuistik kräkning uppträda ungefär lika ofta vid det perfo- 

 rerade mag- som duodenalsåret; blodfärgad kräkning slutligen förekommer ej ofta 

 vid eller efter perforation. 



För tidig diagnos af ulcusperforationsperitonit äro de lokala symtomen från 

 buken afgörande. För att tydligt åskådliggöra, hur dessa te sig under de första 

 timmarna, anföras här i kort sammandrag uppgifterna om de viktigaste lokala 

 buksymtomen i alla de] fall, som blifvit undersökta under de 4 första timmarna 

 efter Perforationen: 



10 minuter efter perf.: n:r 19: (ulcus duodeni perforans) buken något ringa spänd, 

 ömhet öfver höger sida. 



1 timme efter perf.: n:r 24: hela buken brädhård; n:r 20: bukväggen brädhård. 



2 timmar efter perf.: n:r 75: muskelrigiditet och stark ömhet i epigastriet; n:r83: 

 buken uppdrifven, spänd, med stark ömhet i epigastriet. 



2^/2 timme efter perf.: n:r 82: buken brädhård, stark tryckömhet i epigastriet; 

 n:r 19: buken indragen, betydligt spänd, intensivt öm; n:r 8: diiïus ej exkvisit ömhet 

 öfver buken, mest i epigastriet. 



3 timmar efter perf.: n:r 2å: hela buken indragen, brädhård, öfverallt öm ; n:r 15: 

 buken öfverallt betydligt spänd och starkt ömmande. 



3 '/2 timme efter perf.: n:r 49 : buken öfverallt alldeles brädhård, starkt öm; n:r 55: 

 buken öfverallt med betydlig muskelrigiditet och ömhet, mest öfver Ventrikeln. 



^ Git. efter Haeslöf. 

 2 1. c. 



^ Andeew: a critical review of some cases of perforation of stomach and duodenal ulcer. 

 The Lancet; 1909; 30 Oktob. 



