Bidrag till mag- och duodenalsårets kirurgi 



25 



Denna tabell visar först och främst, att af 59 perforationer — de 2 fallen 

 med multipla perforationer medtagas icke — som fått Perforationen suturerad, 28 

 räddats, medan endast 3 öfverleft af de 41 fall, å hvilka Perforationen (eller ev. båda 

 perforationeraa) ej slutits vid operationen utan endast peritoniten dränerats med ev. 

 tamponad mot det svårtillgängliga perforationsstället. Vidare framgår af tabellen, 

 att under de första 14 timmarna efter Perforationen opererats 50 fall med 24 läkta, 

 senare än 14 timmar 50 fall med blott 7 läkta. Medtager man endast de euturerade 

 perforationerna, finner man, att af 32 under det första halfva dygnet opererade de 

 20 öfverleft, af 17 under det andra halfva dygnet 7 och af 10 opererade på 2:a och 

 3:e dygnen 1 öfverleft. Af de 37 fall, som fått Perforationen suturerad under de 

 första 14 timmarna, hafva ej mindre än 23 öfverleft. Dessa ganska talande siffror 

 bekräfta på ett påtagligt sätt det af många författare tidigare framhållna sakförhållandet, 

 att operation inom ung. det första halfva dygnet och fullständig suturering af 

 perforationsöppningen äro mycket viktiga betingelser för en lycklig utgång. Den 

 praktiserande läkarens första skyldighet mot en patient med ulcusperforation är 

 därför att omedelbart ombesörja öfverflyttuing till kirurgiskt sjukhus, den opererande 

 läkarens att omedelbart laparotomisera och därvid sluta perforationsöppningen. 



Spelar pat:s lefnadsålder någon roll för prognosen? Af de 37 under de första 

 14 timmarna suturerade fallen hafva, som ofvan nämnts, 23 öfverleft och 14 slutat 

 dödligt. I 11 af dessa 14 fall måste den dödliga utgången skrifvas direkt på per- 

 forationens konto ; de 3 hafva däremot stått öfver själfva peritoniten, men sedan 

 efter 2 veckor eller längre tid afiidit af någon oberäknelig komplikation, nämhgen 

 respektive lungemboli (n:r 83), akut ulcusblödning (n:r 92) och circulus vitiosus 

 efter en vid laparotomin gjord gastroenterostomi (n:r 20). En jämförande tabell 

 mellan de 23 öfverlefvandes och de återstående 11 dödas 

 lefnadsålder får vidståeude utseende. 



Tabellen visar, att alla under 26 år och flertalet 

 under 45 år öfverleft, medan flertalet öfver 45 år aflidit. 

 Då nu vid beräkning medeltalet för tiden mellan perforation 

 och laparotomi uti dessa 23 öfverlefvande fall visar sig vara 

 7^4 tim., för de 11 dödligt förlöpande 8^/3 tim. och alltså 

 de sistnämnda ej haft sämre utsikter på grund af i genom- 

 snitt nämnvärdt senare företagen operation, så torde man 

 af denna tabell vara berättigad att draga den slutsatsen, att 

 prognosen för en ulcusperforation, som sutureras under första 

 halfva dygnet, är vida bättre för en person under 40 år än 

 för en individ öfver 45 år. 



Utom åldern är säkerligen äfven dessa patienters hela allmäntillstånd af en 

 viss prognostisk betydelse : en anemisk eller en afmagrad, undernutrierad individ 

 har rimligtvis sämre chanser efter en perforation än en kraftig, blomstrande individ. 

 På grund af sjukhistoriernas ofullständighet i denna punkt, kan detta förhållande 

 emeUertid ej belysas genom detta material. 



Lefnads- 

 ålder 



Friska 



Döda 



15—20 



3 





21—25 



6 





26—30 



3 



3 



31—35 



3 





36—40 



4 





41—45 



3 



2 



46—50 





3 



51—55 





1 



56—60 





2 



61—65 



1 





