Bidrag till mag- och duodenalsåretfi kirurgi 33 



varnande exempel härpå kan anföras ett af Ranzi ' så opereradt fall, som gick 

 olyckligt på grund af senare inträdande nekros i omentfliken. — Ifrågavarande 2 

 fall i denna sammanställning anföras i korthet: 



N:r 24: Oper. 4^2 tim. p. perf. ; på duodeni framsida invid pylorus ett ärtstort 

 hål med betydligt rigida ränder; ej möjligt att suturera; täckes på det sätt, att oment 

 sys öfver; död efter 2 veckor af ileus med komplikationer; vid sektionen visar sig till- 

 slutningen af Perforationen hafva hållit. 



N:r 91 : Oper. 4 ^/s p. perf. : på pylorus framsida ärtstor perf. med måttligt kallös 

 rand ; oment adherent på högra sidan ; såret slutes genom att sy detta öfver ; okom- 

 plicerad läkning. 



Efter sutureringen af perforationsöppningen bör man med tanke på möjlig- 

 heten af multipla perforationer — enligt denna sammanställning i 5 7o af fallen 

 — äfven granska andra tillgängliga delar af ventrikel och duodenum i den mån det 

 utan hjälpsnitt och utan för mycken tidsutdräkt i hvarje särskildt fall är möjhgt. 



Under sista åren har det alltmera börjat diskuteras, huruvida ej vid en lapa- 

 rotomi för ulcusperforation efter dennas suturering dessutom äfven en gastroente- 

 rostomi bör anläggas. Angående fördelarna af och indikationerna för denna till- 

 läggsoperation äro meningarna bland kirurgerna emellertid mycket delade. För att 

 belysa, hur växlande synpunkter olika författare hafva i denna fråga, må ur sista 



o 



årens hithörande litteratur några uppgifter anföras. Ar 1906 förordar Paterson ^ 

 varmt att i regel göra äfven gastroenterostomi vid perf orationslapa rotomin under 

 följande motivering: gastroenterostomin befrämjar snabb och säker läkning af per- 

 forationens suturlinje; tillåter grundhgare invikning och alltså pålitligare suturering 

 af sår i pylorusdelen, möjhggör tidigare förtärande af lämpliga nutrientia och tidigare 

 intagande af laxans samt minskar risken för perforation af andra sår och för 

 hämatemesis efter operationen. Samma år rekommenderar likaledes Körte ^, stödd 

 på en egen erfarenhet af 9 fall med blott 2 döda, gastroenterostomin vid ulcusper- 

 forationsoperationen, såvida pat. ej är mycket eländig, framhållande som dess för- 

 delar, att Ventrikeln då tömmer sig lättare och perforationens suturering är mera 

 skyddad för tryck och påkänning vid ev. utspänning af Ventrikeln och kan läkas i ro. 

 Körte anför dessutom, att själfva gastroenterostomin kan göras på 15—20 miu. 

 och kräfver föga eller intet narkoticum. Kauch ^ (1909) har gjort gastroenterostomi 

 i 3 af 5 perforationsfall. Äfven Deavbr * (1909) gör i flertalet fall omedelbar gast- 

 roenterostomi, hvarigenom han ej anser operationsrisken nämnvärdt ökas. Likaså är 



^ Clairmont och Ranzi: Casuistische Beiträge zur Behandlung der diffusen eitrigen Peri- 

 tonitis. Langenbecks Archiv; Bd 76; 1905. 

 M. c. 



^ Enligt NoBDMANNS från Kaüchs klinik utgångna arbete. 



* De AVER, Gibbon, Le Conte: Philadelphia Academy of surgery; Annals of surgery; 

 1909, Maj. 



