Bidrag till mag- och diiodénalsârets kirurgi 37 



förts in i Ventrikeln genom perforationsöppningen och der fixerats: alla 3 fallen 

 slutade dödligt. Lestnandeb ^ har i ett af sina sista arbeten ansett sig böra för- 

 orda en rätt utsträckt användning af gastrostomi vid behandlingen af ulcusperfora- 

 tion, nämligen i fall med samtidig pylorusstenos, om peritonitens utbredning eller 

 dåligt allmäntillstånd förbjuda omedelbar gastroenterostomi, äfvenså i fall, där det ej 

 lyckas att tillförlitligt sluta perforationsöppningen, vidare i fall, där man har anled- 

 ning misstänka förekomsten af ännu ett sår, för att förekomma perforation af 

 detsamma, samt slutligen i de fall, där peritonitens utseende ger anledning frukta 

 tarmparalys. 



Beträffande så behandlingen af peritoniten har man, för att ur bukhålan af- 

 lägsna det främmande eller patologiska innehållet vid laparotomierna i denna sam- 

 manställning begagnat sig i de olika fallen af de båda med hvarandra fortfarande 

 konkurrerande metoderna: uttorkniug och spolning med koksaltlösning. I 32 af 

 fallen, som fått Perforationen suturerad under de första 14 timmarna, finner man i 

 operationsberättelserna omnämndt, hur peritoniten behandlats. I 18 af dessa fall 

 har exsudatet utskaffats genom uttorkniug med resultatet 14 lefvande och 4 döda; 

 i 14 fall genom spolning med koksaltlösning med resultatet 7 lefvande och 7 döda; 

 bland dessa hafva dock de 2 {n:r 83 och 93) dött först efter veckor af resp. lungem- 

 boli och akut ulcusblödning med utläkt peritonit, hvadan från peritonitbehanlings- 

 synpunkt spolningsresultaten riktigare böra angifvas med talen : 9 lefvande och 5 

 döda. Genomsnittstiden mellan perforation och operation befinnes för de med ut- 

 torkniug behandlade vara: 8 Va tim. (de öfverlefvande) och 8 tim. (de döda), för 

 de med spolning behandlade: 8 tim. (de öfverlefvande) och 772 tii^a. (de döda). 

 De båda grupperna af fall äro sålunda från denna synpunkt ganska jämnställda 

 och väl komparabla. Alltså af 18 behandlade med uttorkniug: 14 lefvande och 

 4 döda; af 14 behandlade med spolning 9 öfverlefvande (peritoniten), 5 döda. Vi- 

 dare ha af 4 fall, som räddats efter suturering senare än 14 tim., de 3 fått exuda- 

 tet uttorkat {n:r 42, 61, 64) och blott 1 bukhålan spolad {n:r 63). Af dessa siffror 

 få gifvetvis endast med stor försiktighet några slutsatser dragas angående de båda 

 peritonitbehandlingsmetodernas terapeutiska värde, då äfven mångahanda andra fak- 

 torer inverka på utgången i de olika fallen. Icke heller får man härvid glömma, 

 att spolningen kan utföras på mycket olika sätt och att dess nytta säkerligen är i 

 betydlig grad beroende därpå, hur spolningen göres. Så mycket torde man dock 

 vara berättigad att säga, som att dessa resultat tala åtminstone icke till förmån för 

 utspolning af huMiålan vid tidig operation af ulcusperforationsperitonit. 



Äfven en annan fråga af vikt beträffande den operativa peritonitbehandlingen 

 kan i någon mån belysas af detta material, nämligen frågan om fullständig sutu- 

 rering af laparotomisåret utan dränage af bukhålan. I det stora flertalet af fallen 

 har bukhålan dränerats vid laparotomin, af olika operatörer i de ohka fallen på ett 

 mycket växlande sätt, ibland endast med obetydlig dränage från endast snittet i 



' Lennandee: Temporär gastrostomi vid mag- eller duodenalsår. Hygiea ; 1907; Bd 69. 

 Lunds Univ:s Årsskrift, N. F. Afd. B. Bd 6. 5 



