Bidrag till mag- och duodenalsårets kirnrgi 45 



efterundersökt 5 under 1907 och 1908 opererade perforationsfall (i 1 af fallen väl- 

 gjord gastroenterostomi) : de 3 voro alldeles symtomfria, de 2 hade haft lindriga 

 besvär. Maktens ' ineddelar år 1910, att af 9 efterundersökta — tiden efter Per- 

 forationen uppgifves ej ; i intet fall var gastroenterostomi gjord — ingen haft blöd- 

 ning eller stenossymtom, alla befunnit sig relativt väl, några dock klagat öfver 

 tillfälliga besvär. Steinthal ^ har inhämtat efteruppgifter om 8 af sina fall: de 6 

 voro symtomfria, de 2 hade besvär. 



Af de 30 individer i denna sammanställning, som öfverleft sin perforation, 

 hafva de 28 lämnat tämligen noggranna uppgifter om efterförloppet : om sitt all- 

 männa hälsotillstånd, om ev. ventrikelsymtom, om arbetsförmåga och i många fall 

 om kroppsviktens förhållande. Om de 2 återstående har blott kunnat inhämtas, 

 att den ena är död, den andre fortfarande lefver. I vidfogade tabell (se sid. 46 — 47), 

 som i korthet anför äfven de i öfrigt viktigaste data beträffande fallen, meddelas 

 resultaten af denna efteruudersökning i kort sammandrag; follständigare uppgifter 

 beträffande de särskilda fallen finnas i sjukhistorierna. 



Denna efteruudersökning visar först och främst det glädjande sakförhållandet, 

 att af dessa 30 pat., hvilkas lif räddats genoin operativt ingrepp, alla fortfarande 

 lefva utom 1 — -i detta fall har dödsorsaken möjligen haft samband med mag- 

 såret. Af dessa 29 kvarlefvande hafva, så långt efterundersökningarna upplysa, 

 15 left 2 Va— 7 år, 

 10 » 1—2^2 », 



4 » mindre än ett år efter Perforationen. 



Beträffande vidare ulcussymtoraens förhållande under den efter Perforationen 

 förflutna tiden får man veta, att af 28 fall 15 haft alls inga, eller nästan inga 

 eller helt lindriga besvär från ventrikeln, 8 beskedhga, lindriga ellei' måttliga så- 

 dana, ev. blott tidvis, och slutligen 5 afsevärda eller svåra ulcusbesvär. Medtager 

 man blott de fall, sova haft en observationstid efter Perforationen på minst 2 år, 

 så fördela sig de ifrågavarande 17 fallen på de 3 nyssnämnda grupperna sålunda: 

 9 helt eller nästan symtomfria, 6 med lindriga och 2 med betydliga besvär. Dessa 

 resultat, som tämligen väl öfverensstämma med de tidigare ofvan refererade efter- 

 undersökningarna, visa alltså, att mer än hälften af de ulcuspatienter, som genomgått 

 en perforation, sedermera årvis ära friska, fullt arbetsföra och praHislct taget symtomfria, 

 samt att endast ett fåtal af de återstående fallen få svåra idcussymtom. 



Så till närmare granskning af dessa 28 fall beträffande ett par särskilda 

 punkter af intresse. Kan man af ulcusfallets symtom före Perforationen eller af 

 operationsfyndet, förutsatt att pat. öfverlefver peritoniten, ställa någon framtids- 

 prognos för fallet? 



I 9 af dessa fall [n:r 19, 39, 56, 61, 76, 80, 81, 82, 94) upplyser anamnesen att 

 pat. före Perforationen haft antingen alls inga eller blott någon enstaka gång 

 öfvergående symtom ; af dessa 9 hafva de 8 äfven i efterförloppet varit fullständigt 



' 1. c. 



Lunds Univ:.s Årsskrift. N. F. Afd. 2. Bd. 6. 



6 



