Bidrag till mag- och duodenalsårets kirurgi 



51 



Storni, först gjord af Wölf leb ^ för cancer, utfördes första gången för en godartad 

 pylorussteoos 1884 af Monastyrski ^. Pyloroplastik infördes af Heinecke ^ och 

 Mikulicz* 1886 och 1887, gastrolysis af v. Hacker'' 1887. Vid timglasmage 

 gjordes första gången gastroplastik af Keuckenberg *' 1892 och gastroanastomos af 

 Wölfler ' 1894. Af dessa ohka operationer för ulcus trädde från början af 1890- 

 talet pyloroplastik och framför allt gastroenterostomi i förgrunden och undanträngde 

 de förut använda, mera riskabla: resektionen och excisionen. Den under slutet af 

 80-talet och 90 talets första hälft rätt hastigt växande kirurgiska ulcuslitteraturen 

 sysselsatte sig företrädesvis med operationstekuiska frågor, framför allt beträffande 

 gastroenterostomin och dess många nya modifikationer, samt med de omedelbara 

 operationsresultaten. 



Operationsindikationerna voro under detta ulcuskirurgins första skede helt 

 naturligt sväfvande. Till operativ behandling kommo då oftast förtviflade fall 

 (CzERNY eller åtminstone företrädesvis ulcusfall med perforation, ostillbar blödning 

 eller så höggradig stenos, att inanition botade patientens lif (Mikulicz För mag- 

 sårskirurgins föregångsmän stod det emellertid snart klart, att det var mera till 

 patienternas fördel att försöka kirurgiskt ingripa före inträdet af dessa svåra kom- 

 plikationer och så vidgade sig småningom under 90 talet operatiousindikationerna. 

 På den 26:te tyska kirurgkongressen 1897 angifver Mikulicz " i sitt betydelsefulla 

 inledningsföredrag följande mera utsträckta och bestämdt formulerade operations- 

 indikationer, som i det väsentliga ännu kunna sägas gälla. Operativt ingrepp är 

 indiceradt vid ärrig pylorusstenos, timglasmage, ulcustumör eller perigastrit, per- 

 foration i fri bukhåla och vid upprepade under veckor och månader fortsättande 

 blödningar, som alltmera nedsätta patienten och föra till kronisk anämi. För det 

 öppna okomplicerade magsåret bör kirurgisk behandling komma under öfvervägande, 

 om symtom uppträda, som direkt eller indirekt hota den sjukes lif (blödning, af- 

 magring, varig perigastrit, misstanke på cancer) eller om en genomförd, ev. upp- 

 repad intern behandling ger ingen eller blott kojtvarig förbättring och pat. på 

 grund af svåra ulcusbesvär är mer eller mindre halfinvalid. 



* WÖLFLER: Gastro-Entorostomie. Centralbl. f. Chir. ; 1881; s. 705. 



* Monastyrski: Zur Behaudlung der Narbenstrikturen des Ernährungstraktus toxisches 

 Ursprungs. Zentralbl. f. Chir.; 1884; s. 352. 



^ Fronmüller : Operation der Pylorusstenose. Dissertation. Erlangen; 1886. 



* Mikulicz; Zur operativen Behandlung der Pylorusstenose. Centralbl. f. Chir.; 1887; 

 bilaga s. 55. 



^ V. Hacker : Über Verengerungen des Magen durch Knickung in Folge des Zuges von 

 Adhäsionssträngen. Wien, mediz. Wochenschr. ; 1887. 



° SCHMiD-MoNNARD: Ueber Sanduhrmagen. Münch, med. Wochenschr.; 1893. 

 Wölfler : Ueber die Gastro-Anastomose beim Sanduhrmagen. Bruns Beiträge zur klin. 

 Chir.; Bd 13; 1895. 



^ CzERNY : Meine jeizige Stellung zu der Behandlung der nicht carcinomatösen Magen- 

 krankheiten. Prem. Congrès de la Société internation, de chirurgie. Bruxelles; 1906; s. 354. 



^ Mikulicz : Die chirurgische Behandlung der chronischen Magengeschwürs. Mitteilung, 

 aus d. Grenzgeb. d. Med. u. d. Chir.; Bd 2; 1897. 



