52 



Gustaf Petrén 



De skandinaviska kirurgerna upptogo pâ Nordisk kirurgisk förenings 3:dje 

 möte i Helsingfors 1897 frågan om den kirurgiska behandlingen af magsåret och 

 dess komplikationer till diskussion. I sitt inledningsföredrag kunde Berg ^ fram- 

 lägga — fråusedt perforationslaparotomierna — 48 af svenska kirurger utförda 

 operationer för ulcus, nämligen 11 resektioner, 25 gastroenterostomier, 8 p3-loro- 

 plastiker etc. Ifrågavarande föredrag och diskussion liksom Bergs ^ följande år 

 framlagda arbete med en egen kasuistik af 30 för godartade ventrikelaffektioner 

 opererade fall bidrogo säkerligen i hög grad till att väcka och öka de svenska 

 kirurgernas intresse för ulcuskirurgin och till dennas snabba utveckling i Sverige 

 under de följande åren. 



Från slutet af 1890 talet visar ulcuskirurgin i alla kulturländerna ett synner- 

 ligen raskt uppsving ; dessa operationer börja utföras i stor utsträckning af ej blott 

 ett fåtal föregångsmän inom bukkirurgin utan af flertalet kirurger och med för- 

 bättrade omedelbara resultat. Under denna period var det framför allt gastroentero- 

 storain i sina olika modifikationer, som allt mer och mer kom till användning. 

 Den rikhaltiga kirurgiska ulcuslilteraturen från dessa år rör företrädesvis operations- 

 teknik och -indikationer, operationernas komplikationer och omedelbara resultat. 



En god öfverblick öfver ulcuskirurgins ställning åren 1905 — 1906 får inan 

 af dels diskussionen ^ på l;sta internationella kirnrgkougressen i Brüssel 1905 om 

 de icke-cancerösa magsjukdomarnas kirurgiska terapi, dels diskussionen * på 35:te 

 tyska kirurgkongressen i Berlin 1906 om magsårets kirurgiska behandhg. På den 

 förstnämnda kongressen framhölls af åtskilliga kirurger mot excision och resektion, 

 att dessa operationer vid komplicerade fall med ofta höggradiga förändringar eller 

 svårtillgängligt ulcus lätteligen blifva stora och riskabla ingrepp med hög mortalitet 

 och dessutom ofta ingalunda radikala, då multipla ulcera förekomma i en stor 

 procent af fallen. För gastroenterostomi som normal metod vid ulcus' operativa be- 

 handling uttalade sig då mer eller mindre bestämdt ett stort antal kirurger från 

 olika länder: Robson (London), Haktmann (Pyris), Monprofit (Angers), Ricard 

 (Paris) (»i 9 af 10 fall bör vid kirurgisk behandling af ulcus gastroenterostomi göras»), 

 Garkè (Breslau), Czernt (Heidelberg), Sonnenburg (Berlin) v. Eiselsberg (Wien) 

 (dock ej för fall, som hafva ulcus lokaliseradt mera åt cardia till) Mattoli (Rom) 

 Rotgans (Amsterdam), Gerolanus (Athén). På den nyssnämnda tyska kirurg- 

 kongressen framhöll uti sitt inledningsföredrag äfven Krönlein mycket bestämdt, 

 att gastroenterostomi bör vara normalmetoden, då denna operation mera pålitligt 

 och med mindre risk än de öfriga ingreppen skapar gynsamma betingelser för rask 

 läkning af magsåret och återställer ventrikelns normala funktioner; excision tillråder 



' Forhandlinger ved Nordisk kirurgisk förenings 3:je Mode. Stockholm; 1898; s. 67— 112. 



^ Berg; Bidrag till frågan om den kirurgiska behandlingen af ulcus ventriculi och dess 

 följdtillstånd samt andra godartade ventrikellidanden. Nord. medic, arkiv; Bd 31; 1898. 



" Premier Congrès de la Société internationale de chirurgie. Rapports et diskussions. 

 Bruxelles; 1906; s. 1—359. 



* Verhandlungen der deutseben Gesellschaft für Chirurgie. Berlin 1906; I, s. 72 — IM och 

 II, 8. 1—23. 



