Bidrag till mag- och duodenalsâi'ets kirurgi 



119 



3. Adherensbildningar och motilitetshinder. 



T några af ifrågavarande fall har pat. under efterförloppet företett symtom, 

 som med sannolikhet eller otvifvelaktigt berott på motilitetshinder ^ och i en del 

 fall vid relaparotomi visat utbredda adherenser eller en otillfredsställande fnnktio- 

 nerande gastroenterostomi. 



Uti ett par fall finnas sålunda uppgifter, som antyda, att pat. efter den ope- 

 rativa behandlingen haft åtminstone ibland retention. Fall 339, gastroenterostomi- 

 serad, hade senare »symtom af relativ stenos» och har vid något tillfälle uti kräk- 

 ning iakttagit rester af föregående dag förtärd föda; Jall 171, gastroenterostomiserad, 

 har likaledes någon gång sett födorester från föregående dag i kräkning och under 

 veckor behandlats med magsköljningar ; fall 265, å hvilken gjorts ulcusexcision, 

 hade senare besvär, som förbättrades af magsköljningar. Uti 2 fall med retentions- 

 besvär har relaparotomi gjorts; fallen anföras. 



N:7' 103. Norrköping; 1892 och 19Ü6; man, 47 och 61 år. Haft smärtor och 

 sista tiden kräkningar. Pylorusresektion ; ulcusstenos i duodénums första del. Bättre 

 ett par år. Sedan ånyo smärtor och kräkningar af retentionstyp periodvis. Efter 14 

 år: gastroenterostomia antecolic. anter. -\- enteroanasfomos . Sedan dess fullt frisk i 3 år. 



N:r 270. Norrköping— Söderköping ; 1898 och 1902; kvinna, 45 och 49 år. Se- 

 dan mer än 25 år ventrikelbesvär ; blodkräkningar. Pyloroplastik ; ett större djupt 

 ulcus vid curvatura minor med pylorusstenos. Ganska kry 2 — 3 år; sedan smärtor 

 och kräkningar (äfven med blod) af retentionstyp. Efter 4 år: gastroenterostomi. Sedan 

 dess under 6 år ganska kry. 



För intet af de ofvan nämnda fallen, icke heller för någon af de båda opererade 

 med deras allt för knapphändiga uppgifter om operationsfynden, är det möjligt att 

 bestämdt angifva orsaken till motilitetsrubbningen och retentionsbesvären. För båda 

 de relaparotomiserade fallen har emellertid en gastroenterostomi — i ena fallet 14 år 

 efter' pylorusresektion, i andra fallet 4 år eftei- pyloroplastik — medfört befrielse 

 från alla eller nästan alla besvär. 



Utbredda adherenser hafva vid relaparotomi påträffats i nedan refererade 6 

 fall och uti fall 116 fann man vid relaparotomi skillnad i till- och afförande gastro- 

 enterostomislyngans vidd (»kronisk circulus vitiosus»). Fallen anföras. 



N:r 116. Malmö; 1899 och 1901; kvinna, 22 och 24 år. Sedan 3 år periodvis 

 smärtor och ki'äkningar. Gastroenterostomia retrocolic. poster. ; pylorus förträngd. Under 

 konvalescensen tidvis smärtor och kräkningar efter maten. Likaså följande år tidvis 

 gallfärgade kräkningar och smärtor efter maten. Efter 1 år 9 mån.: enteroanastomos ; 

 tillförande slyngan förefaller något utspänd, afförande hopfallen. Kräkningarna fortsatte 

 oförminskade 1 à 2 veckor, hvarefter förbättring. Senare dock fierfaldiga perioder med 

 kräkningar (också med blod), ofta gallfärgade. 



^ Här medtagas icke de förut omnämnda fallen bland dem med ulcusrecidiv eller peptiskt 

 jejunalsår, som äfven företett retention ; icke heller medtagas här de fall, för hvilka röntgen- 

 undersökningarna — dessas resultat meddelas senare — visat, att de tömma sin opererade Ven- 

 trikel långsammare än normalt (fallen 259, 349 m. fl.). 



