Bidrag till mag- och dnodenalsårets kirurgi 



121 



afsevärda neurasteniska symtora. Man får nämligen ej glömma, hur nyckfullt ad- 

 herensbildningar i bukhålan influera på ventrikelns och tarmens funktion och hur 

 nyckfullt de gifva subjektiva besvär ; så kan man ju å ena sidan vid exempelvis 

 tbc-peritonit få se de flesta eller alla tarmslyngorna hoplödda med hvarandra och 

 tarmen dock sköta sin funktion utan nämnvärda motilitetsrubbningar och å andra 

 sidan kunna i somliga fall obetydliga adherensbildningar ge betydande besvär, t. o. m. 

 en enda adherensbrid gifva anledning till fullständigt mekaniskt hinder för tarm- 

 passagen med utpräglad ileusbild. 



I 3 af ifrågavarande fall har vid relaparotomi ej gjorts annat än lösning af 

 adherenser; i 4 af fallen gjordes eneroanastomos mellan till- och afförande gastro- 

 enterostomisljoigan med ev. adherenslösning därjämte. Resultaten af dessa ingrepp 

 hafva varit föga uppmuntrande: 2 haiVa aflidit i samband med operationen och 

 ingen af de 5 öfverlefvande fallen har blifvit fri från ventrikelbesvären ; icke ens 

 fallet 116, som f. ö. senare tydligen hade ulcusrecidiv, fick någon riktig förbättring 

 af enteroanastomosen. Fallet 375 har laparotomiserats innalles 6 gånger på 5 år. 



Dessa genomgående dåliga resultat efter adherenslösning så väl vid dessa 

 relaparotomier som för de förut af handlade fall, där enbär adherenslösning gjordes 

 vid första laparotomin, kunna möjligen ibland bero därpå, att adberenserna kring Ven- 

 trikeln efter ett sådant ingrepp ofta snart återbildas och det kanske i än större utsträck- 

 ning än förut. Mera sannolikt synes det mig dock vara, att förklaringen ligger 

 däruti, att själfva adherenserna sällan äro den väsentliga orsaken till de besvär, 

 som dessa patienter haft. 



Adherenser i bukhålan eller motilitetshinder af något slag — här frånsedt dem, 

 som bero på peptiskt jejunal- eller gastrojejunalsår — kunna sålunda för endast ett 

 ringa fåtal af fallen med.- otillfredsställande efterförlopp i denna kasuistik med be- 

 stämdhet påvisas vara orsaken till de senare ventrikelbesvären Granskningen af denna 

 kasuistik ger sålunda intet stöd åt den af Kocher ^ företrädda meningen, att ut- 

 bredda adherenser efter operationen utgöra ett mycket betydelsefullt moment för 

 inträdet af senare och bestående besvär. 



4. Sekundär cancer efter ulcus ventriculi. 



I hvad mån ulcus ventriculi har etiologisk betydelse, predisponerar för upp- 

 komsten af cancer ventriculi, är en fråga af sjmnerligen stort och aktuellt intresse 

 för magsårskirurgin. På den beror nämligen i ej ringa grad utgången af det me- 

 ningsutbyte och den strid, som föres om de båda med hvarandra konkurrerande 

 operationsmetoderna: gastroenterostomin och det mera radikala förfaringssättet re- 

 sektion. Det är följaktligen af största vikt att få ökad kunskap, så pålitlig kunskap 

 som möjligt om hithörande spörsmål, livilka ännu ingalunda äro till tuWo utredda. 

 Hur ofta uppträder cancer i ett gammalt ulcus? Skyddar en gastroenterostomi med 



^ Kocher: "Verhandlungen d. Deutsch. Gesellsch. f. Chir. ; 1906; I, s. 82. 



